8 LÄNVTOROlG. (LIX 
därjämte ungef. 0,0005 volt lägre än hos A. Detta element 
utvisade sålunda det lägsta volttalet. På grund af de 
uppträdande ojämnheterna kan värdet för 20” ej med säker- 
het fastslås. Väljes talet 0,34978 volt och utföras beräkningar 
enligt den för A och B gällande temperaturformeln 
E, =0 ,34978—0,00064, (1—20”) —0,0000025 (1—20”)? 
erhållas följande värden 
ber. obs. 
10,4? 0355 0,3558 
ASS 30304 32296 
20,0 ,3498 ,3497—,3498 
25,0 ,34652 ,34647 
29,9 ,34320 ,34323 
Öfverensstämmelsen är sålunda sämre än för A och B tv 
här uppträda differenser på närmare 2/,, millivolt. Hvarpå 
detta beror är svårt att afgöra. Cellen sammanställdes sam- 
tidigt med B och med användandet af alldeles samma rea- 
genser. 
Såsom af det föregående framgår var spänningen hos 
de tre här anförda Cu-elementen af normaltyp under den 
tid af tre månader mätningar utfördes tämligen konstant, 
särskildt då man ihågkommer att inga speciella försiktighets- 
mått vidtogos för deras sammanställning. Dock framträder 
hos dem alla ett svagt aftagande af EMK särskildt under 
tiden närmast efter uppbyggandet. De utvisade ej helHer all- 
deles samma volttal, fastän sammansättningen bort vara den- 
samma. Detta kan väl främst bero på någon olikhet i amal- 
gamet. Cellen A hade sålunda vid 20” den största EMK 
ungef. 0,3503 — B åter 0,3501 — och C endast 0,3498 volt. 
Differenserna utgöra visserligen blott tiondedels millivolt 
men äro dock tillräckligt framträdande. Samma tempe-. 
raturformel synes emellertid gälla för alla tre. 
Hvad cellernas förhållande för öfrigt vidkommer in- 
ställde sig EMK vid större temperaturförändringar ej all- 
deles snabbt. Detta framgår af försöket den 28 april då 
