OA N:o 15) Några undersökningar öfver kopparsulfatelement. 21 
en början 0,3508— senare endast 0,3502 volt. Ett ungefärligt ' 
medelvärde blir 0,3505. På grund häraf är det ock svårt att 
bestämma temperaturkoefficienten. Den torde vara — 
— 0,00038— a —0,00040 volt/grad, möjligen något större vid 
— låga och mindre vid höga värmegrader. En cell med så 
koncentrerad lösning börjar i sitt förhållande närma sig 
elementen af normaltyp. 
Cellen b. (1-n Cu SO). 
; Spänningen hos denna cell jämförd med I — 1:sta serien 
—o— var till en början något låg men den steg småningom 
3 under en månad med 1,4 millivolt, så att värdet för 20” 
q blef ungefär detsamma som för cellen I. Härefter höll den 'sig 
i det närmaste konstant. Temperaturkoefficienten blef 
—0,00037 å 38 volt/grad och Es,” =0,35420 volt. 
Cellen c (2/;-n Cu SO). 
Också detta elements EMK tillväxte något (0,0002 
volt) under de första veckorna.. Värdena voro mera variabla 
än hos föregående cell, hvarför ock temperaturkoefficienten 
blef osäker. Den varierade mellan —34 och —37 x 10? vid 
värmegrader omkring 20” således ungef. —0,00035 å 36 
Soltjsrad.=-E30---—=0; 3020; samma värde som hos cellen 
IT — 1:sta serien. — 
Cellen d (2/,-n Cu SO). 
Spänningen var hela tiden något lägre än hos motsva- 
rande element III. Den aftog därjämte något, särskildt 
under de första veckorna med 0,6 millivolt. Det sannolika 
värdet för E,,” blef 0,3687 volt sålunda 0,5 millivolt lägre 
än EMK hos elementet III. 
Temperaturkoefficienten —0,00034 å 35 volt/grad. 
Cellen e (2/yo-n CuSO))- 
Mätningarna utvisade något variabla värden och ett 
svagt aftagande af spänningen med 0,6 millivolt under två 
RBS ER 
