117 



I detta afseende kan man finna en hel samling utta- 

 landen om långifvare. 



Dionysius ^) finner det vara hårdt, att fordringsägarene 

 icke ens under den värsta penningkris vilja efterskänka 

 räntesatserna. 



M. Valerius Publicola säger ogillande, att de icke vilja 

 med sina pengar göra pebejerna någon uppoffring ^). 



Appius Claudius ^) menar, att patricierne äro i besitt- 

 ning af „det, som deras fäder lämnat i arf och de själfve 

 genom arbetsarahet och måttligt lefnadssätt förvärfvat", ej 

 häller finner han däri något anstötligt, att de låna ut pen- 

 gar, då ju ändamålet icke är att förtrycka och plåga de 

 fattige, utan att befordra handel och jordbruk*). Samma- 

 ledes lyder hans omdöme i ett annat sammaanhang. Hvad 

 honom själf beträffar '^), nekar han till att hafva genom an- 

 vändande af våld sökt förkofra sin förmögenhet, hvilket han 

 nu stämplar såsom icke anstående en fri medborgare ^), och 

 säger sig ha låtit andra njuta af hans ägodelar '^). Dionysius ^) 

 intygar om honom, att han var ädelmodig i sitt privata lif. 



Likaså framhållas andra patricier, bland demMenenius 

 Agrippa''), särskildt, emedan de visat sig måtthga i fråga 

 om penningförtjänst. 



Där långifvarene klaga öfver att de „lidit förluster ge- 

 nom fienderna" "), ha de uttryckligen nämt sköflade eller 

 förlorade jordegendomar, som de — enligt den tradition 



') 6, 22, 15 f. 



^) 5, 65, 11. 



^) 5, 66, 1. där många berömmande epitet tilldelas patricierne. 



*j 5, 66, 24. 



«) 6, 59, 11 f. 



^) ejt(,r?)Ö£t',ua övre noXirmbv ovx evsrgsTtés, <ns ånö aravTÖs XQV' 

 fiatiQEa&ai nqofiQiiixai tqu^ov 6, 59, 12; i lån mot laglig ränta finner 

 han dock intet anstötligt ovö' el rives vdfiop avyxcoQovfievov xilbQaaav 

 åÖL/Celv avTOvg olo^at 59, 3 f. 



') 6, 59, 22 f. 



8) 6, 59, 23. 



») 6, 96, 7. 

 ") 6, 22, 10. 



