141 



ves ^), tidigt varit använda. Hvad en vågsammare skepps- 

 fart beträffar, vilja vi påminna om att romarne först under 

 första puniska kriget lärde sig en sådan af kartagerne ^). 



Förutsättningarna för plebs urbanas uppkomst i Rom 

 och dess demoralisation ha redan blifvit berörda. Ytter- 

 mera kan man citera yttranden både af statsmän från Grac- 

 chernes och SuUas tid och af författare, som skildra denna 

 period för romerska repubhkens förfall, yttranden som i de- 

 talj karakterisera stadspöbelns moral Hka som Dionysii, och 

 hos Dionysius, Appii, Aemilii med fleres ord göra det. 



Hos Sallustius ^) hetär det om CatiHnas förvägna skara: 

 „I en stat afundas de, som intet äga, alltid de redlige och 

 prisa de dåhge; de hata den gamla ordningen och längta 

 efter en ny; af missnöje med sin egen ställning sträfva de 

 att förändra allt. Till Rom hade såsom till en pöl sam- 

 manströrnmat de, som på alla andra ställen isynnerhet ut- 

 märkte sig framför andra genom skändligket och fräckket, 

 samt äfven andra, som på ett skamligt sätt förstört sitt 

 arf, korteligen, alla dem vanära eller brott fördrifvit från 

 deras hem o. s. v." 



Ett tal af Tib. Gracchus tyckes legat till grund för föl- 



1) Varr. o. Sall. hos Non. 535, 10. 



2) Athen. Deipn. 6, 106. Sen. de brev. vit. 13, 4. Om handtvärk 

 och handeln i Rom under äldre tider, se Biichsenschiitz o. a. a. p.' 21 f. 



*) Neque solum illis aliena mens erat, qui conscii coniurationis 

 fuerant; sed omnino ciincta plebes, novarum rerum studio, Catilinae 

 incepta probabat. id adeo more suo videbatur facere; nam in civi- 

 tate, quis opes nullae sunt, bonis invident, malos extollunt; vetera odere, 

 nova exoptant; odio suarum i'erum mutari omnia student, turba atque 

 seditionibus sine cura aluntur, quoniam egestas facile habetur sine damno. 

 sed urbana plebes, ea voro praeceps erat multis de causis. primum 

 omnium, qui ubique probro atque petulantia maxime praestabant; item 

 alii per dedecora patrimoniis amissis; postremo omnes, quos flagitium 

 aut facinus domo expulerat, ii Romarn, sicuti in sentinam confiuxerant. 



praeterea iuventus, quae in agris manuum mercede inopiam 



toleraverat, privatis atque publicis largitionibus excita, urbanum otium 

 ingrato labori praetulerant. eos atque alios omnes malum publicum 

 alebat. quo minus mirandum, homines egentes, malis moribus, maxuma 

 spe, reipublicae iuxta ac sibi consuluisse. Sallust. bell. Cat. c. 'M. 



