III. 



Fotografins användbarhet för astronomisk 

 undersökning. 



(Föredrag vid Finska Vetenskaps- Societetens årshögtid den 29 April 1893.) 



Föga mer än 10 år hafva förflutit, sedan, genom infö- 

 randet af fullt ändamålsenliga bromsilfvergelatinplåtar, foto- 

 grafins konst från att hafva varit reserverad för jämförelse- 

 vis få i dess mysterier invigde, trädde ut i världen med möj- 

 lighet att blifva allas gemensamma egendom. Få af tekni- 

 kens framsteg hafva ock inom så kort tid tillvunnit sig en 

 liknande popularitet. Lättheten att utan några särskilda tek- 

 niska förstudier och med relativt liten öfning ernå vackra 

 resultat och intresset att äga och själf åstadkomma afbild- 

 ningar af bekanta trakter och personer har tillfört klassen 

 af fotografins utöfvare en alltjämt växande kontingent, be- 

 stående af personer af de mest olika åldrar och sysselsätt- 

 ningar. Med den fotografiska konstens spridning till vidare 

 kretsar, har ock följt dess nyttiggörande för de mest olik- 

 artade ändamål. Äfven på de vetenskapliga undersökningar- 

 nas ohka gebit vinner fotografin år för år mera terräng. 



Äldst är fotografins användning inom astronomin. Såsom 

 bekant dateras fotografins praktiska användbarhet från Da- 

 guerres och Fox Talbots 1839 offenthggjorda upptäckt af den 

 latenta bilden, som först genom en efteråt skeende procedur 

 framkallas. Redan följande år erhöll prof. Dräper en ganska 

 lyckad fotografi af månen. Senare fotograferade man solen, 

 solspektrum, de ljusstarkaste stjärnorna. Genom Warren de 

 la Rae blef solen sedan 1859 föremål för daghg fotografisk 

 observation, afseende hufvudsakligen studium af solfläckar 



