192 



och solfacklor. Och sedan dess hafva flere tusental sådana 

 fotografier samlats å särskilda orter. Vid expeditioner till 

 observerande af Venuspassa.gerna och solförmörkelser gjorde 

 ock fotografin största nytta. 



I början måste man inskränka sig till fotograferandet 

 af endast de ljusstarkaste föremålen på himmelen. Men allt- 

 efter som man lärde sig framställa plåtar af ökad känslighet, 

 utvidgades kretsen af de för fotografin tillgängliga celesta 

 objekten. Så erhöll Rutherfurd redan 1868 på fotografiska 

 plåtar bilder af stjärnor af 9:de storleksklassen d. ä. sådana 

 som jämt och nätt synas i en tub af 5 cm objektivöppning. 

 Och efteråt kunde gränsen ännu åtskilligt framflyttas. 



Man finner således, att astronomerna ända sedan foto- 

 grafins upptäckt haft sin uppmärksamhet riktad på dess an- 

 vändning till insamlande af astronomiskt material och oaf- 

 låtligt sträivat att för detta ändamål tillgodogöra sig foto- 

 grafins framsteg. Till en början hufvudsakligen riktad på åter- 

 gifvandet af de celesta föremålens utseende och derigenom 

 på studiet af deras fysiska beskaffenhet, blef användningen 

 af fotografin för astronomiska ändamål, allt eftersom bilderna 

 vunno i precision, alltmera riktad på erhållandet af underlag 

 för noggrann mätning. 



Det mest betydande allmänt fotografiska framsteg, som 

 på senaste tider gjorts, är det redan nämda genom infö- 

 randet af de torra bromsilfvergelatinplåtarna, hvilkas fram- 

 ställningssätt blef utbildadt till år 188). Likasom för foto- 

 grafin i det allmänna lifvet, betecknade denna upptäckt äf- 

 ven för den astronomiska fotografin en epok af vidsträktare 

 användning och mera tillfredsställande resultat. 



Dessa torrplåtar hafva ock framför de tidigare använda 

 kollodiumplåtarna flera egenskaper, som i astronomiskt af- 

 seende äro af högsta betydelse. Utom sin större känslighet 

 och bekvämlighet hafva torrplåtarna den fördel, att man 

 praktiskt taget kan öka denna känslighet, därigenom nämli- 

 gen att plåtarna kunna exponeras lång tid, utan att de för- 

 faras. Derigenom hinner energin af de på hvarandra föl- 

 jande ljusintrycken addera sig, verkan hopsummera sig och 



