193 



åstadkomma en synlig bild äfven af svaga objekt. Torrplå- 

 tarna hafva vidare den för astronomin vigtiga egenskapen, 

 att alla plåtar af samma preparation hafva samma känslig- 

 het och att denna endast långsamt förändras. Har denna 

 känslighet engång blifvit bestämd, så kan man, under för öf- 

 rigt gifna förhållanden, göra sig räkning på att vid fotogra- 

 feringen erhålla ett bestämdt resultat. Sålunda kan man ock 

 mota verkan af den olägenhet, som vidlåder all fotografering, 

 nämligen att man icke vid expositionen kan öfvervaka bil- 

 dens uppkomst på plåten; och detta är här så mycket viktigare, 

 som stjärnornas bilder vanligen äro så svaga, att de icke 

 kunna varseblifvas i dunkelkammarens otillräckliga ljus, samt 

 därför ock undandraga sig den kontroll, man ejjes vid bil- 

 dens framkallande äger. 



Införandet af torrplåtarna förde snart till viktiga astro- 

 fotografiska resultat. Hit höra Pickering's kartografiska och 

 Jotografiskt-fotometriska arbeten, GilFs fotografiska genom- 

 mönstring af den södra himmelen, Commons afbildningar af 

 celesta föremål. Mesta uppmärksamhet ådrog sig dock brö- 

 derna Henry's stjärnfotografiska kartupptagningar, hvilka ut- 

 märkte sig för en dittills okänd skönhet och precision och 

 som föranledde föreståndaren för observatoriet i Paris, ami- 

 ral Mouchez, att framlägga planen till en fotografisk himmels- 

 karta omfattande alla stjärnor t. o. m. 14:de storleksklassen. 

 Då denna plan var alltför omfattande för att kunna genom- 

 föras af ett enda observatorium, upptogs den såsom föremål 

 för ett internationelt samarbete, att utföras med instrument, 

 som till sina fotografiska delar borde vara af identisk beskaffen- 

 het. Särskilda kongresser sammanträdde för att diskutera och 

 besluta om sättet för planens realiserande, principerna för ar- 

 betet och de metoder, som dervid borde följas. Den första 

 af dessa kongresser, samlad i Paris 1887, tillade till planen 

 om en himmelskarta den om en stjärnkatalog, omfattande 

 noggranna positioner af alla stjärnor t. o. m. 11 :te storleks- 

 klassen. Kongressen 1891 tilldelade definitivt hvart och ett 

 af de 18 i arbetet deltagande observatorierna ett särskildt 

 ■område af himlen. Helsingfors observatorium erhöll dervid zo- 



13 



