195 



ögat kan tro sig se sådant, som i själfva verket icke finnes 

 till och som sålunda insmyger sig i teckningen ; den fotogra- 

 fiska upptagningen kan icke införa något, som icke faktiskt 

 existerar. 



Den fotografiska noggrannheten uppfattas emellertid ofta 

 i betydelsen af absolut nahirtrogenhet. Detta är icke rik- 

 tigt. Den ger just fotografisk trogenhet och ingenting annat. 



För att förtydhga detta, vill jag påminna derom, att, 

 om den fotografiska plåten exponeras en tid, för kort för ett 

 föremål af en viss ljusstyrka, blir, allt efter graden af under- 

 exposition, föremålets bild alls icke synlig på plåten, eller 

 för svag eller visar den för få detaljer. Ökas expositions- 

 tiden tilltager bilden i svärta och uppnår slutligen häri ett 

 maximum, som icke vidare öfverskrides, icke heller, om fö- 

 remålets ljusstyrka ökas. Vid ännu betydligt ökad expositions- 

 tid eller ljusstyrka aftager svärtningen och denna s. k. so- 

 larisation kan slutligen visa sin verkan på sådant sätt, att 

 den negativa bilden på plåten, hvilken eljes är genomskinlig 

 på de ställen som motsvara skuggorna på föremålet, och 

 svärtad, der föremålet har större ljusstyrka, vänder om sig 

 och blir en positiv bild med skuggor och dagrar lika före- 

 målets. Här förinnan inträder ett stadium, då hela plåten 

 mörknar, får slöja. Vid astronomiska fotografier tillkommer 

 ännu värkan af den omständighet, att vid ökande af exposi- 

 tionstiden bilden breder ut sig bl. a, derigenom att punkten, där 

 stjärnans bild faller, kommer att spela rollen af själflysande 

 punkt, spridande sina strålar åt alla håll och således ock långs- 

 med gelatinhinnan. Denna bild kan därvid ock komma att 

 täcka närliggande detaljer. 



Af det sagda följer, att, om ett gifvet föremål har den 

 ljusstyrka, att vid en viss expositionstid dess bild erhåller 

 maximum af svärta, äfven alla Ijusstarkare föremål motsva- 

 ras af lika svarta bilder; såframt icke deras ljusintensitet är 

 så stor i förhållande till expositionstiden, att försvagning ge- 

 nom solarisation begynner göra sig känbar. Plåten ger så- 

 ledes åt föremålen öfver en viss ljusintensitet samma svärta, 

 gör ingen skilnad emellan deras ljusstyrka. A andra sidan 



