77 



lämnas ett tolkningsförslag, som, utan att kränka språk- 

 känslan, synes oss inrymma i definitionen alla tänkbara 

 causae för delegationen: delegera är att i eget ställe ge 

 en annan (alium obj. till dåre) till gäldenär (reum, predi- 

 katsfyllnad) åt en borgenär (creditori fattadt proleptiskt) el- 

 ler åt den som denne anbefallt. Sålunda är för promissions- 

 invisningen det naturligaste språkuttryck det i jurispruden- 

 sen vanliga 'aliquem alicui delegare!, d. ä. 'låta någon säga 

 (lofva) något åt någon'. Hvad språkkänslan värkligen ned- 

 lade i ordet delegare belyses ypperligt af vändningar, som 

 hos de romerska juristerna konkurrera med delegare. En 

 vanlig är 'iubere promittere'. 



Den älsta tekniska användningen för i fråga varande 

 rättsinstitut har delegare hos Cato, af hvilken ordet använ- 

 des absolut^. 



Den här antagna grundbetydelsen af delegare synes 

 ock kunna understöda den modernaste uppfattningen af den 

 romerska privaträttens delegation såsom till kärna innebä- 

 rande ett iussus, icke till sin karaktär varande ett mandat, 

 såsom tidigare förmenats^. 



Bland derivata anmärka vi delegat um och det där- 

 med till sin betydelse öfverensstäm mande delegatio. Se- 

 neca har delegatio i ett bruk, som kommer stamverbets 

 grundbetydelse närmast: låtande säga, invisning^. 



Visserligen icke tillhörigt rättsspråket, men som ett yt- 

 terligare bidrag till befästande af vår hypotes om grund- 

 betydelsen af legare torde följande adjektiv förtjäna några ord. 



^ Donicum pecuniam satisfecerit aut delegarit, pecus et fa- 

 milia, quae illic erit, pigoeri sunto. Cato de agricultura 149. 



^ v. Willebrand, o. a. a. afdelning II, s. 88 f. 



^ Pecuniam dicimur reddidisse , . quamvis non intervenerint 

 nummi, sed delegatione et verbis perfecta solutio sit. De benefi- 

 ciis, 6, 5. Till hvilket moment i rättshandlingen detta substantiv 

 hänför sig se o. a. a. sid. 16. — 'Delegatum' förekommer exempel- 

 vis Digesta 44, 4, 4, 26 : Quid si debitor ex delegato pupilli pecuniam 

 creditori ejus solvit? Här läser dock Mommsen 'delegatu'. 



