86 



Också de senast funna betydelserna för religio af 'hän- 

 syn' och 'aktning för gudarne' förallmännigades till 'hänsyn, 

 aktning, trohet' öfverhufvud d. ä. dessa känslor riktade äfven 

 mot människor, ting och förhållanden. 



Återigen löpte jämsides med betydelseutvecklingen för 

 särskilda känslors benämnande användandet af ordet 'religio' 

 om motsvarande handUngar, känslornas uttryck eller ofta 

 kanske motiv, 'den yttre kulten, religionen', och särskildt i 

 pluralis 'religiösa handlingar', äfvensom föremålen för mera 

 nämda känslor genom betydelsen af 'gudabild, gudaboning'. 



Motsvarigheterna till 'religiösa handlingar' och 'religiös 

 kult' voro på det intellektuella själslifvets område 'religiösa 

 tankar, religiös lära' och 'rehgiös tro' och hvad vi i dag hälst 

 inlägga i ordet religion, sinnelag och tanke i förening. 



religens, ntis: religentem esse oportet, religiosus ne fuas, 

 man bör vara gudfruktig 1. from, men får icke vara 

 skrockfull. Denna versrad, tillhörig ett carmen an- 

 tiquum, är hemtad från Gellius. ') 



religiosus, a, um, med aktiv betydelse: *ifrig i besvär- 

 jande, vidskeplig; som hyser religiös ängslan, gudfruk- 

 tig; from, 2 samt förallmännigadt: samvetsgrann; 



med passiv betydelse, som är föremål för ond an- 

 des invärkan, olycklig: dies religiosi, quibus nisi quod 

 necesse est nefas habetur facere, quales sunt sex et 

 triginta atri qui appellantur et AUiensis atque ii, qui- 

 bus mundus patet. Så Festus. 



Bland de uppräknade dagarna får dies AUiensis sin 

 omskrifning af Livius: dies contactus religione, den dag öf- 

 ver hvilken en förbannelse hvilar. ^ Altså är här 'rehgiosus 



1 Noctes Atticae 4, 9, 1. 



- Till illustrerande af det latinska adjektivets semasiologi 

 för den religiösa känslans utveckling påminna vi om gr. beiOibaiiKov, 

 älst = fruktande gudomen, senare = from. Betydelseutvecklingen 

 'lofvad åt en gud — förbannad — from' återträffas, i lat. devotus. 



3 6, 28, 6. 



