IL 



Årsberättelse. 



Vid den redogörelse öfver Finska Vetenskaps-Sociele- 

 tens verksamhet under det tilländagångna arbetsåret, det 

 64:de af dess tillvaro, jag nu har att afgifva, och hvilken ef- 

 ter vanligheten bör inledas med ett kort omnämnande at de 

 förändringar, som derunder timat inom Soeietetens personal, 

 riktas uppmärksamheten närmas på det tomrum, som upp- 

 stått inom den fåtaliga kretsen af Soeietetens hedersleda- 

 möter genom vår frejdade landsman, professorn vid Svenska 

 Vetenskaps-Akademien, friherre Adolf Erik Nordenskiölds 

 den 12 Augusti förlidet är inträffade frånfälle. I lifligt minne 

 står för oss ännu den djupa saknad och det allmänna del- 

 lagandet, som den oväntade underrättelsen härom väckte 

 öfverallt inom. den vetenskapliga och den bildade verlden 

 öfverhufvud. Men lifligare måhända än annorstädes kändes 

 saknaden inom vårt land, hvilket Nordenskiöld genom sina 

 lysande vetenskapliga bragder hedrat, såsom få det kunnat, 

 och på hvars sträfvanden han i icke ringa mon bidragit att 

 länka den bildade verldens uppmärksamhet och sympatier. 

 Det är derföre naturligt att Vetenskaps-Societeten å sin sida 

 skulle begagna det tillfälle, som nu erbjudes, att egna ho- 

 nom en gärd af tacksam hågkomst. Hänvisande till det min- 

 nestal, som i sådant afseende kommer att hållas och hvari 

 hans lefnad och betydelsefulla verksamhet närmare skola 

 skildras, anteckna vi här endast att Nordenskiöld, som var 

 född den 18 November 1832, hade invalts till hedersleda- 

 mot af Finska Vetenskaps-Societeten den 10 April 1876. 



