237 



egnades Bruhiers arbete och hela den grundlösa läran om 

 dödstecknens osäkerhet, bearbetades och uppskrämdes sin- 

 nena under den följande tiden med tramgång af en stor 

 mängd författare, läkare som lekmän, i Frankrike, Tyskland 

 och andra länder; Englands bidrag till legenden har varit 

 jemförelsevis ringa, tack vare det sunda förstånd, som all- 

 tid utmärkt dess folk. De gamla historierna upprepades, 

 nya „fakta" af samma slag samlades i stort antal från 

 senare tider, tidningsnotiser, berättelser, som gingo från man 

 till man, tilldragelser bestyrkta af ,, ögonvittnen", teoretiska 

 spekulationer och utläggningar om de särskilda dödstecknens 

 osäkerhet, ohållbara analogier, hämtade från skendödsföre- 

 teelserna i den organiska verlden öfverhufvud, felslut af 

 riktiga iakttagelser angående det lokala hfvets i väfnaderna 

 bibehållande, sedan de allmänna lifsföreteelserna upphört, 

 samt främst och framför allt uppskakande skildringar af de 

 fasor, som de olyckliga offren fingo genomgå, fylla de flesta 

 af dessa afhandlingar och broskyrer. Många af dem hafva 

 en starkt utpräglad karaktär af agitationsskrifter och såsom 

 sådana sky de icke att breda på färger. Kvickt och 

 icke utan sanning säger Bouchnt i sin anmärkningsvärda, 

 med det Manni'ska och d'Ourkhe'ska priset belönade, bok 

 om dödstecknen, att tiden gjort flertalet af dessa böcker 

 rättvisa i det de blifvit lefvande begrafna kort efter sin fö- 

 delse och sålunda icke undgått det olyckliga öde de före- 

 speglat mänskligheten. Men hela denna rörelse förfelade 

 icke sin verkan, så att man med skäl kan med G. Toiir- 

 des i hans utförliga afhandling i Dictionnaire encyclopé- 

 dique des sciences médicales 1875 tala om en allmän pa- 

 nik, som i slutet af 18:de århundradet utbredde sig i 

 Frankrike och därifrån till Tyskland. „Ingen del af den 

 medicinska literaturen är rikare än den om skendöd" — 

 säger Tourdes. 



Det var icke häller någon ringa föreställning man 

 gjorde sig om antalet af de olyckhga offren. Jag vill här en- 

 dast anföra några uppgifter i detta afseende. TJzer, ,,den 

 förträffliga TJzer''' som Frank kallar honom, tror sig kunna 



