244 



rummet är detta fallet vid förtrysning, drunkning eller ge- 

 nom andra orsaker vållad kväfning. Dock kunna i sådana 

 fall nästan alltid hjärtats rörelser ännu uppfattas af det lyss- 

 nande örat och dödens totalbild saknas. Några tillförlitliga 

 iakttagelser tyda dock på att fall kunna förekomma, där en 

 i hög grad förvillande dödslikhet gör sig gällande, och där 

 till och med hjärtljuden för en tid af 15 — 20 minuter kunna 

 saknas, ehuru lifvet ännu kan återväckas genom användande 

 af konstgjord andning och andra retmedel. Uti sådana säll- 

 synta fall kan man ju tala om en värklig skendöd för några 

 minuter eller på sin höjd för någon timme. I ingen hän- 

 delse kan dock ett sådant tillstånd gifva anledning till en 

 lefvandes begrafning eller liknande olycksfall. Långt innan 

 åtgärder i sådant afseende komma i fråga har antingen otve- 

 tydiga hfstecken gifvit sig tillkänna eller ock lifvet oåter- 

 kalleligen flytt. 



Men det finnes dock ännu ett annat sjukdomstillstånd, 

 som icke får förbises då fråga är om de företeelser, som 

 ligga till grund för skendödslegendens uppkomst. Vid vissa 

 egendomliga nervösa sjukdomar, särskildt vid den i så många 

 afseenden underbara hysterin, inträda nämligen stundom 

 dvaUika tillstånd, en så kallad lethargi, af kortare eller län- 

 gre varaktighet, där någon gång äfven andningen och blod- 

 omloppet försiggår i så nedsatt grad, att vid en ytlig gransk- 

 ning den icke sakkunniga möjligen kan tro sig hafva att 

 göra med en värkligt afliden. Dessa tillstånd, hvilka kunna 

 förliknas vid dvalan hos de vintersofvande djuren, hafva 

 måhända mera än någon förut berörd omständighet gifvit 

 anledning till föreställningen om möjligheten af en längre 

 tids ihållande skendöd med däraf följande fara för den 

 olycksdigra eventualiteten af en lefvandes begrafning. Ett 

 närmare aktgifvande på företeelserna lämnar väl i dessa fall 

 icke rum för tvekan, ens hos den icke sakkunniga och så 

 mycket mindre hos den, som har någon kännedom om lif- 

 vets och dödens tecken. Men möjligheten af att någon gång 

 under sådana omständigheter okunnighet, lättsinne och för- 

 domar kunna föranleda misstag, ja till och med vidtagandet 



