IV 



insändas till Finans-Expeditionen i Kejserliga Senaten med an- 

 hållan om åtgärd till utanordning af beloppen. 



Till offentliggörande i Öfversigten anmäldes följande tvenne 

 afhandlingar : 



Ueber die Molekularbewegung fester Körper, von K. F, 

 Slotte samt 



Sur les Mémoires de Jean de Bouffard Madiane, par M, 



G. SCHYBERGSON. 



Hr A. DoNNER gjorde ett meddelande beträffande härva- 

 rande astronomiska ohservatorii deltagande i de för närvarande 

 öfver hela jorden pågående observationerna af den lilla plane- 

 ten Eros i syfte att vinna en noggrann bestämning af solens af- 

 stånd från jorden. Föredragaren begynte med att framhålla, 

 hurusom man i astronomins historia icke sällan möter det för- 

 hållande, att upptäckten af ett nytt föremål eller en ny före- 

 teelse omedelbart får en stor betydelse äfven i metodiskt afse- 

 ende, i det att detta ger ett hjelpmedel, som i noggranhet vä- 

 sentligen öfverträffar dem man förut disponerat öfver och hvilka 

 sålunda mer eller mindre sättas ur bruk. För bestämmande 

 af solens afstånd hade sålunda både tidigare och särskildt åren 

 1874 och 1882 mycken både tid och kostnad offrats på obser- 

 vationer af de sällsynta Venus-passagerna, för hvilkas iaktta- 

 gande dyrbara och tidsödande expeditioner afsändts till aflägsna 

 verldsdelar. Genom den år 1898 skedda upptäcken af planeten 

 Eros kommer dessa Venus-passagers betydelse för bestämmande 

 af solafståndet snart att beteckna ett förgånget skede i astrono- 

 mins utveckling. 



Till följd af planetens ringare afstånd från jorden synes 

 densamma från olika punkter af jordytan projicierad mot skilda 

 punkter bland stjernorna, d. v. s. den får bland stjernorna så 

 kallade parallaktiska förskjutningar. Dessa förskjutningar blifva 

 tydligen desto större, ju närmare jorden planeten befinner sig. 

 Och omvänd t kan man af storleken af stjernans parallax sluta 

 sig till dess afstånd från jorden. Då sedermera ur planetens rö- 

 relseteori förhållandet emellan planetens afstånd frän jorden och 

 jordens solafstånd är bekant, kan sålunda solens afstånd från jor- 

 den finnas. Detta uttryckes i allmänhet genom solparallaxen, 

 som är den vinkel, under hvilken jordens mot rigtningen till so- 

 len vinkelräta radie synes från solen. 



Metoden att genom planetobservationer bestämma solparal- 

 laxen är icke ny. Det nya består deri, att man i planeten Eros 

 har tillgång till en himlakropp, som kommer jorden tillräckhgt 

 nära, för att dess parallaktiska förskjutningar skola uppnå be- 

 tydande belopp. Medan nämligen de öfriga småplaneterna samt- 



