Såsom ett lämpligt utgångsmaterial valdes pinenhydro- 

 odid, hvilken förening enligt Wagners och BricJcners ^) 

 viktiga undersökningar öfver terpenets pinen halogen väteaddi- 

 tionsprodukter utgör den mot kamfer svarande sekundära 

 alkoholen, borneols, haloidetrar och därför står i följande för- 

 hållande till kamfer: 



kamfer 



CsHii 



CH, 



CO 



borneol 

 CH2 



Cq Hl 



pinenhydrojodid 

 (bornyljodid) 



CH, 



-C^H 



8 ^^U 



CH-OH 



CHJ 



Detta derivatförhållande framgår enligt Wagner och 

 JBricJcner enklast af det faktum, att bornyljodid redan vid 

 vanlig temperatur medelst silfveracetat kan öfverföras i 

 acetat af vanlig borneol. 



För att så vidt möjligt undvika pinenhydrojodidens 

 inaktivering, renades den ur pinen genom invärkan af jod- 

 väte framstälda råprodukten endast genom destillation med 

 vattenånga, lills den ur destillatet afskiljda hydrojodiden 

 visade den af nämda forskare angifna smältpunkten af 

 — 3 ^'. Ett prof destillerade vid ett tryck af 19 mm vid 120 

 till 122 °, medan kokpunkten af W. och B. befunnits utgöra 

 118 — 119° vid 15 mm tryck. Härigenom äfvensom ge- 

 nom analys bevisades den af mig erhållna produktens 

 identitet. 



Sedan jag öfvertygat mig om att denna var optiskt 

 aktiv och således egnade sig för ändamålet, reducerades 

 den försiktigt under undvikande af starkare uppvärmning, 

 hvarigenom omlagring hade kunnat åstadkommas. För 

 ändamålet öfvergjöts produkten med isättika, zinkstoft till- 



1) Ber. deutsch. chem. Ges. 33, 2302 (1899). 



