334 



än på öppna fält. Skillnaden uttryckt i tal är dock i många 

 fall så liten, så t. ex. i Sverige, att flere meteorologer hålla 

 före att talet om skogarnas stora inflytande på klimatet är 

 alldeles öfverdrifvet. Andra observationer åter tyda på en 

 större och fördelaktigare invärkan af skogen, särskildt en 

 reglering af nederbörden, hvarför de forskare, som fäst sig 

 vid dessa data, på det ifrigaste varna mot skogssköfling. 

 Det är för öfrigt naturligt alt skogens inflytande på klima- 

 tet skall vara mycket olika i olika länder, större i länder 

 med kontinentalklimat än i dem med hafsklimat, i hvilka 

 sistnämda de omgifvande hafven i så hög grad bestämma 

 och reglera väderleksförhållandena. 



De ofvannämda stora experimenten med kalhuggning 

 af vida landsdelar äro dock, om icke af vetenskapen, så af 

 den blinda vinningslystnaden gjorda, och resultaten ha varit 

 lika sorghga som bevisande. Sköna, fruktbara landskap i 

 det inre Spanien, södra Frankrike (Auvergne), Italien, Algier, 

 Tunis, Österrike (Karstplatån), Asiatiska Turkiet, Persien, 

 Indien och Kina ha genom skogssköfling förvandlats till ste- 

 rila marker eller öknar. 



Att t. ex. å Karstplatån och i Auvergne, efter de här- 

 liga ekskogarnas nedhuggning under romerska kejsartiden, 

 uppstått kala bärgsöknar behöfver visserligen ej bero direkt 

 på en i följd af skogssköflingen inträdd klimatförändring 

 med t. ex. stor torka, utan har förmodligen sin orsak däri 

 att, då skogen så fullständigt förhärjades att återväxt ej upp- 

 stod, den förtorkade myllan af uppkommande regn små- 

 ningom sköljdes bort. Exempel på en sådan process finna 

 vi här i Helsingfors på ganska nära håll. Observatoriibär- 

 gen och bärgen norr om staden mellan Djurgården och Gam- 

 melstaden voro fordom beväxta med präktig furuskog. Då 

 Sveaborg byggdes och virke behöfdes för den nya fästnin- 

 gen, kalhöggos dessa bärg fullständigt. Om några tiotal år 

 var all mylla bortspolad af regnen. Huru många vackra 

 holmar i detta land ha ej lämnat och lämna ej i detta nu 

 exempel på samma förhållande. 



Om den ökenbildning, som efter skogarnas förstöring 



