347 



och sydost och t. o. m. från öster, där länderna och skogarna 

 uppvärmas tidigare än hafven, liksom de om hösten tidigare 

 afkylas. Att sommaren kommer med ostvind är ju en gam- 

 mal regel. „Idästä kesät, idästä talvet, idästä ikuiset sa- 

 teet", säger ett finskt ordstäf. Men ofta är det klent med 

 den ostliga vinden och dess håfvor, och dessa bhfva alt kle- 

 nare i mån som skogarna i de trakter därifrån den kom- 

 mer minskas, ifall de ej redan blifvit det. Ja, det tyckes 

 värkligen som om sydostvinden på senare år blifvit alt min- 

 dre regnbärande. Alt viktigare bli därför våra egna skogar. 

 Och mot de torra och kalla nordliga och nordvästhga vin- 

 darna måste vi helt och hållet skydda oss själfva. Sko- 

 garna i Uleåborgs län och i norra ryska Karelen bilda ett 

 ovärderligt skydd för södra delen af landet mot nordliga och 

 nordosthga vindar, men mot de ganska vanliga nordvästliga 

 vindarna, uttorkade först genom Kölens bärgsrygg och sedan 

 ytterligare genom den olyckliga Bottniska viken, stå vi täm- 

 ligen värnlösa, och blifva det alt mera, ifall skogarna minskas. 

 Att de odlade bygderna i Österbotten närmare kusten 

 skulle kunna skyddas mot Bottenhafvets inflytande genom 

 skogar torde icke vara möjligt. Men naturen har där redan 

 så att säga ackommoderat sig efter detta kalla haf. Somma- 

 ren inträffar nämligen där — lyckligtvis måste man säga — 

 så sent och grödan utvecklar sig omkring två veckor senare 

 än i mellersta Finland, så att vårfrosternas skadliga värkan 

 därigenom af sig själf elimineras. Medan nämligen i södra och 

 mellersta Finland sydliga och sydvästliga vindar, hvilka ju 

 dock äro betydligt varmare än nordvästen, förhärska, finna 

 vi i Österbotten vid denna tid mest kalla västvindar förhär- 

 skande. Det är landets snabbare uppvärmning på försom- 

 maren än hafvet, som förorsakar detta. Då sålunda de 

 sydliga vindarna i mellersta Finland locka växtligheten till 

 lif och utveckling, blir en hastigt påkommande kall och torr 

 nordväst här så mycket mera ödesdiger än i Österbotten, där 

 ingenting finnes att förhärja. Det är sålunda särskildt för 

 hela mellersta och södra Finland som kraftiga skogar i 

 Österbotten och vid Maanselkä äro af största betvdelse så- 



