349 



vattnet efter snösmältningen om våren nedrinner till floderna 

 och samlar sig i centralbassinerna, dess högre blir vårflo- 

 den eller, såsom man ibland kan kalla det, öfversvämningen 

 i dessa och deras utloppsälfvar. De nyss förgångna årens 

 värkligt stora översvämningar hafva riktat uppmärksamhe- 

 ten på denna fråga. Mången har ansett, att skogssköflingen 

 vore en orsak äfven tiU dessa. Så är det väl icke direkt; 

 den stegrade skogsafverkningen har fortgått redan under 

 några decennier, hvarför skulle just under de två somrarna 

 1898 och 1899 öfversvämningarna på denna grund bhfva så 

 våldsamma? Nej, den positiva orsaken till dessa öfversväm- 

 ningar är en alldeles exceptionelt stor vinternederbörd un- 

 der nämda år, hvarjämte äfven väderleksförhållandena — ned- 

 satt afdunstning — under det senare året bidragit tifl det 

 kända resultatet. Om man emellertid jämför de från tid 

 till tid inträffande öfversvämningarnas storlek, så finner man, 

 att t. ex. för Saimen, därifrån nogranna vattenståndsmät- 

 ningar förehgga sedan år 1847 och ganska bindande indicia 

 finnas för bedömande af tidigare öfversämningars storlek 

 altsedan 1741, öfversvämningarna altsedan sistnämnda tid 

 och särskildt efter år 1847 blifvit alt våldsammare, så att 

 de år 1899 äro de största, som för dessa vatten kunnat på- 

 visas. Att den starka skogsafverkningen under de senaste 

 decennierna är en orsak, kanske den egentliga orsaken 

 till detta förhållande hgger nära till hands att antaga. 

 Utom det fördröjande inflytande, som skogen genom snöns 

 långsammare smältning därstädes, genom markens moss- 

 betäckning och afsaknaden af alla diken, där vattnet hastigt 

 nedrinner, utöfvar på smältningsvattnets ansamling i floderna 

 och ceatralbassinerna, bör just den starka afdunstningen på 

 försommaren, hvarigenom skogen direkt förbrukar en stor 

 del af smältvattnet, tagas i betraktande. För öfrigt kan nära- 

 nas, att man i meflersta Europa under detta sekel konsta- 

 terat, att i mån som odfingen tilltagit medelvattennivån och 

 lågvattnen i floderna faUit, men att högvattnen eller öfver- 

 svämningarna blifvit större. Vi finna således en hka säkert 

 konstaterad som naturhgt förklarad välgörande inverkan af 



