HOLSTEINSBORG DISTRIKT 15 
denne Undersøgelse har endda hovedsagelig kun omfattet Kystlandet og Fjordenes 
allernærmeste Omgivelser. Om end vort Kendskab til Landets Indre og den syd- 
lige Del af Distriktet saaledes er ret begrænset, ved man dog, at dette har en ret 
ensartet geologisk Bygning, idet lagdelte krystalinske Skifre er saa godt 
som eneherskende i hele den nordlige Del af Distriktet indtil Amerdlox og delvis 
ogsaa 1 Fjordene Syd herfor, hvor de eruptive Bjærgarter dog bliver alminde- 
ligere, efterhaauden som man kommer sydefter, indtil de Syd for Itivdlek Fjorden 
næsten helt fortrænger Gnejsen. 
Af de krystalinske Skifré er Jerngnejsen almindelig i Egnen omkring 
Holsteinsborg og i N. og 8. Kangerdluarssuk samt hist og her nordefter, saaledes 
paa et begræns2t Omraade ved Körorssuak i N. Isortok og et enkelt Sted i N. 
Strømfjord lidt indenfor Mundingen. Den har tydelig Lagdeling og en rødligbrun 
eller gulbrunlig Farve. Magnetjernstenen i smaa, ofte mikroskopiske Korn er spredt 
1 hele Stenmassen, der i det hele viser sig tydelig magnetisk. Kvartsen er den mest 
fremherskende Bestanddel, hvorimod Glimmer er stærkt tilbagetrængt, men baade 
den og Hornblenden kan dog optræde i større Masser. 
Granatgnejsen slutter sig nærmest til den almindelige graa Gnejs, men 
udmærker sig ved sin lyse, næsten hvide Farve og er stærk skifret. Bestanddelene 
er Kvarts, hvid eller grønlighvid Feldspat, Granat, mest i smaa Korn, samt lidt 
Grafit og Glimmer. 
Bjærgarten findes i den indre Del af N. Kangerdluarssuk, ved N. Isortok's 
Munding, ner Kingigtox i N. Stromfjord og et Par andre Steder. 
Den graa Gnejs og Hornblendegnejsen træffes jævnsides i den øvrige 
Del af Norddistriktet, uden at det dog for disses Vedkommende er muligt at 
opstille bestemte Grænser. I Bunden af Amerdlok og en Del af Ikertox Fjorden 
danner Gnejsen og en glimmerrig Hornblende en paafaldende regelmæssig Lag- 
deling, der giver Fjældene et ejendommeligt stribet Udseende med skiftevis 
hvidlige og mørke horisontale Lag. De er paafaldende stærkt afslebne af Isen 
og med ringe Forvitring i Modsetning til de Fjælde, der ligger Kysten nærmere, 
særlig paa Amerdlok Fjordens Nordside. Her har Augpilagtorssuak Fjældets mæg- 
tige Forvitringslag antaget en stærk rødlig Farve, og dette Forvitringsfænomen 
optræder adskillige Steder som mægtige Aarer, der gennemfurer Fjældene i Egnen 
indenfor Amerdlok. 
Gnejsens Strygningsretning er ОМО., sjældnere NØ. eller Ø. Lagene staar 
i Reglen stejlt med en Faldvinkel paa 90°—60°, sjældent forekommer Fald paa 
50°—40°, og kun faa Steder er de mindre. 
Faldet af de stejleste Lag er i Reglen nordlig, men kan dog ogsaa være sydlig, 
medens Lag med Faldvinkler paa 50°—40° næsten alle har nordligt Fald. 
De eruptive Bjærgarter forekommer sparsomt. Langs Kysten synes de 
” dog at være ret almindelige, og i den sydlige Del af Distriktet optræder de i større 
Masser. 
Granit og Syenit med megen Hornblende og Glimmer med Granater findes saa- 
ledes mellem Kangårssuk og N. Isortok, samt paa Øerne Syd herfor. 
