16 HOLSTEINSBORG DISTRIKT 
Egnen omkring A. Olsens Sund har Granit (Hornblende) og Syenit i Lag, 
_ og Syd herfor ved Grundene er Granitten ligeledes den mest fremherskende 
Bjærgart. 
Glacialdannelser. De morænelignende Dannelser og løse afrundede Sten- 
blokke, der træffes overalt i Distriktet baade nær Kysten, paa Fjældskraaningerne 
og Fjældtoppene, viser, at Forholdene ikke altid har været som nu til Dags, men 
at Indlandsisen tidligere har haft større Udbredelse og engang dækket hele Landet, 
antagelig til en Højde af 600—800 m, medens de højeste Fjælde har raget op over 
dette Hav af Is som Nunatakker. | 
Skurstriber, som Isen har ridset ша i Klipperne, findes ligeledes adskillige 
Steder; mere iøjnefaldende er dog Klippemassernes stærkt afglattede Former, 
der navnlig træder skarpt frem paa Pynter, paa Højfjældenes. fremspringende 
lave Forland og paa adskillige Øer, saaledes i Arkipelaget mellem N. og В. Ka 
ngerdluarssuk, medens Forvitringen og navnlig Vinderosionen paa andre Steder 
har udvisket de afrundede Former. | 
Af Moræner og andre Aflejringer kan fremhæves Rester af en Bundmoræne 
paa det lave Yderland mellem N. og S. Kangerdluarssuk. Paa Toppen af Sungok 
findes løse erratiske Blokke с. 600 m о. H., paa Kekertaussak er alle Fjældryggene 
dækkede med tydelige Rester af gamle Bundmoræner, i Bunden af Avatdlex’s 
nordlige Vig i Isortok Fjorden findes en betydelig Sidemoræne til den Dal, Is- 
strømmen har fulgt, og indenfor Savssånguit spærres dennes Elvdål, der ligger 
mellem A. Olsens Sund og Grundene, af en mægtig Endemoræne, bestaaende af store 
afrundede Sten paa 0,5—1 m i Gennemsnit. | 
Andre Aflejringer skylder Isen og Bræelvenes forenede Virksomhed deres 
Oprindelse, idet disse Elve medfører Slampartikler, som giver Vandet en »mæl- | 
ket« Farve og aflejres 1 de Dalstrøg, hvori de udmunder, og da næsten hver eneste 
Dal paa et eller andet Tidspunkt har været gennemstrømmet af en Elv, finder 
man overalt i disse Dale, ogsaa i saadanne, hvor Virksomheden er ophørt, større 
eller mindre løse Masser af noget forskelligt Indhold. Undertiden, men sjældnere, 
bestaar disse Smeltevandsaflejringer af Ler, hyppigere danner dette Undergrunden 
1 Aflejringen og dækkes af Sand eller Grus, ofte 1 Form af Terrasser og med stejlt 
Fald mod Elvløbet og Havet. Disse Smeltevandsaflejringer er almindeligere 1 
dette end i noget andet Distrikt, men Terrasseformen er ofte stærkt udvisket 
omkring de større Elve i Bunden af Fjordene, hvorimod man træffer særdeles 
smukke Former i enkelte Sidedale, saaledes i S. Kangerdluarssuk, paa N. Isortoxs 
Sydside og flere Steder i Itivdlek Fjorden. Nogle af de største Terrasser findes 1 
Bunden af Isortuarssuk, der afsluttes med en Dal, som er fyldt med c. 50 m høje 
lagdelte Lerterrasser, dækket af mægtige Gruslag til en Højde af 119 m. 
I Maligiax, Ikertöks nordlige Arm, er Aflejringen delvis afsluttet, og det brede 
Dalstrøg, Itivnex, inden for Elvmundingen er dækket med en faa Meter høj, gan- 
ske flad Slette med frodig Plantevækst, men foran denne bundfælder Elven til 
Stadighed de udskyllede Lerpartikler paa Bunden af Fjorden. 
I Avatdlexs sydlige Arm findes Sand og Grusmasser til en Højde af c. 70 m. 
