HOLSTEINSBORG DISTRIKT 47 
Den af Forholdene paatvungne Omlægning af Erhvervsvirksomheden med- 
fører saaledes ikke i alle Retninger et Gode, men har den store Fordel, at den mest 
trykkende Mangel paa Kontanter til en vis Grad afhjælpes, og at der sikres de 
Folk, der ikke egner sig til Sælfangst, en Levevej. Grønlænderne vil ogsaa kunne 
ofre mer end hidtil paa Forbedring af Husene, hvoraf mange udenfor Koloni- 
stedet er saa usle, at man vanskelig kan danne sig nogen Forestilling derom. 
Overgangen til Fiskeri fører dog visse Ulemper med sig, da dette — i Modsætning 
til den jævnt fordelte Sælfangst — er et Sæsonerhverv, der paa kort Tid giver 
stor Fortjeneste, men denne forbruges rigtig. nok ogsaa straks uden Hensyn til 
den følgende sløje Periode. 
Af Fisk ud over de Kvanta, der afhændes til Eksport, produceres derimod 
store Mængder, og en Europæer vilde forbavses over den Ligegyldighed, hvor- 
med Masser af Fodemidler paa visse Tider af Aaret behandles og trædes i Snavset, 
fordi Gronlænderne ikke har Evne eller Villie til at konservere Fisken paa passende 
Maade. Befolkningen kender eller benytter kun én Maade at opbevare gronlandske 
Fodemidler paa, nemlig som torret, og da dette kun lader sig gore om Sommeren, 
gaar store Mængder til Spilde paa andre Tider af Aaret. 
Kun i den sydligste Del af Landet hengemmes en Del tørret Kød til Vinter- 
forsyning, men nordpaa aftager denne Indsamling efterhaanden, og her nøjes man 
med Tørfisk, men i alt for ringe Mængde til at sikre Befolkningen den nødvendige 
Føde, naar der indtræffer daarlig Fangst 1 Vintertiden. Det er i Virkeligheden 
den ulige Fordeling af Fødemidlerne paa Aarets forskellige Tider i Forbindelse med 
Grønlændernes Ligegyldighed for Indsamling af Forraad og deres svigtende 
økonomiske Sans, der er Skyld i, at Befolkningen nu og da lider Nød om Vinteren. 
Der er en ret væsentlig Forskel paa Ernæringsforholdene ved Kysten og inde 
i Fjordene, hvor Befolkningen for største Delen lever af Fisk undtagen Foraar 
og Efteraar, da der drives lidt Fangst. Ved Kysten giver Sælfangsten dels større 
Udbytte, dels skydes om Efteraaret og Vinteren mange Fugle, saaledes at Be- 
folkningen faar rigeligt med Kød undtagen i Sommertiden, naar Erhververne er 
beskæftiget med Eksportfiskeriet, der drives af saa godt som alle Erhververne 
undtagen enkelte Storfangere ved Kerrortussok. 
En Følge af'Erhvervets Omlægning er ogsaa den, at Befolkningen ikke fører 
den samme omstrejfende Tilværelse som tidligere, da Grønlænderen forlod Vinter- 
pladserne allerede i April efter at have fjærnet Taget paa Husene, for at disse kunde 
udluftes, og søgte ud paa Fangst- og Fiskepladserne langs Kysten, eller strejfede 
rundt paa Æggetogter og Renjagter for først at vende hjem i Slutningen af 
September. 
Næsten hele Befolkningen undtagen enkelte fra Kerrortussok rejser ganske 
vist endnu, men kun til Fiskepladserne i Kekertalik og Avatdlek for Torskefiskeriets 
Skyld og bliver her største Delen af Sommeren. De fleste af Erhververne fra 
Holsteinsborg vender dog hjem allerede i Juli for at drive Helleflynderfiskeri, 
enten fra Kolonistedet eller en kortere Tid fra Fiskepladserne Nord herfor. For- 
uden Indtægten ved Salg af Produkter har Grønlænderne en Del Smaafortjene- 
