HOLSTEINSBORG DISTRIKT 3 67 
Sygeplejerske. Distriktet havde i 1919 endvidere 4 Jordemødre, der forrettede 
Tjeneste henholdsvis ved Kerrortussok, Sarfånguak, Itivdlek og Kolonistedet. 
Hvor der ikke findes Jordemødre, assisterer en uuddannet saakaldt Fødselshjæl- 
perske, der for hver Fødsel erholder 4 Kr. i Godtgørelse. Pladser med en Befolk- 
ning paa mindre end 80 Indvaanere kan efter Bestemmelserne ikke gøre Fordring 
paa en uddannet Jordemoder. 
Lægevæsenet havde i 1918 følgende Die foruden Lon til Sygeplejerske, 
Jordemødrene samt Medicin: Reparationer og Vedligeholdelse af Bygninger og 
Materiel 274 Kr., Sygekost og Sygepleje 384 Kr., Transport af Syge 56 Kr. og Fød- 
selshjælp 32 Kr. 
BOPLADSER I HOLSTEINSBORG DISTRIKT 
Kolonien Holsteinsborg. 
Holsteinsborg (gr. Sisimiut о: Rævehulerne) blev oprindelig anlagt ved 
Sydbay 1756' med Loge, oprettet 1759, paa det flade Forland Asungmiut under 
Præstefjældet, men flyttedes 1764 under Navn af Holsteinsborg til den nuvæ- 
rende Plads paa 6675579” N. Br. 53°40'3” У. Led. 
Koloniens Omgivelser er ret storslaaet med Højder paa indtil 800 m, men 
Fjældene har ikke det vilde forrevne Præg, der karakteriserer Sukkertoppens 
Omegn. 
Kommer man sydfra ad den almindelige Sejlrute, der fører forbi det lave 
Jakobsskær midt for Amerdloxs Fjordløb, har man foran sig den sammenhængende 
Fjældrække paa Nordsiden af Fjordmundingen, der yderst ude falder stejlt af mod 
Davis Strædet, øst herfor, længere inde, det højere noget fremspringende Punkt 
Kællinghætten (gr. Nasaussak) og midt imellem, netop hvor Fjorden danner en 
_bugtlignende Indskæring, et lavere Land, der, efterhaanden som man kommer 
nærmere, udskiller sig som Holsteinsborglandet og en Række Øer, af hvilke den 
c. 75 m høje, stærk isskurede Kekertarmiut er mest fremtrædende. 
Naar Farvandet mellem den Gruppe af Øer, der omgiver Kexertarmiut og 
den Øst herfor liggende Tommermands Ø, er passeret, ligger Holsteinsborgs Red 
aaben Øst herfor, begrænset mod Nord af Fjældet Nagtoralinguaxs kuperede For- 
land, mod Syd af den lave Tommermands Ø (gr. Kingmit), mod Øst af to fremsprin- 
gende Pynter, der omslutter Mundingen af Ulke Bugten, som her skærer sig ind i 
Landet i Forlængelse af selve Reden. 
Paa den sydligste af disse Pynter, Nünguak, skimtes enkelte af Koloniens 
Huse paa et temmeligt højt Terræn inden for en lille Vig, der skærer sig ind netop 
paa det Sted, hvor Sundet Parårssuk mellem Fastlandet og Tømmermands Øen 
udmunder i Havnen. 
I det grundede, skærfyldte Parårssuk flensedes i sin Tid Hvalerne, og her laa 
Spækhuset og Tranbrænderiet indtil 1896—97, da de flyttedes til den store Stenkaj, 
som Åarene forud opførtes i Bunden af Vigen. Denne er grundet og sander mere 
og mere til, saa at Losning og Ladning kun kan foregaa ved Højvande. Her ud- 
BX 
