98 SUKKERTOPPEN DISTRIKT 
Strømsætningen foran Fjordens sydlige Udløb bevirker, at selv en svag 
Vind sætter en stærk toppet Sø, der spores langt til Søs og gør Passagen forbi 
Fjordmundingen vanskelig. Mellem Øerne er Overfladestrømmen hyppig stærk 
udadgaaende, særlig i den nordlige Del af Distriktet. 
At Polarstrømmen berører Distriktets Kyster, er omtalt foran og fremgaar 
ogsaa af den ret betydelige Mængde Drivbrænde, der strander langs Kysten 
og navnlig i Egnen omkring Мараззок og Pisugfik Øerne. Den synes ikke at komme 
Kysten nær, eller ogsaa udviskes dens Præg af Tidevandet, idet den ligesom i 
Holsteinsborg Distriktet først mærkes et Stykke udenfor Yderøerne, hvor Strøm- 
men er nordgaaende med stigende Vande, men nordvestlig, naar Vandet falder. 
Storisen viser sig sjældent i Distriktet og da hyppigst i den sydlige Del 
deraf. Kun i meget store Isaar kan den blokere hele Kysten, hvilket skete 1 
Sommeren 1898. Siden har Isen kun været observeret tre Gange, nemlig i 1902, 
1907 og 1918, hver Gang i Juli Maaned, men spredt og i nogen Afstand ud for 
den sydligste Del af Distriktet. 
Vestisen optræder langt hyppigere, men mest i Egnen ud for Kangåmiut, 
hvor den gennemsnitlig kan iagttages hvert andet eller hvert tredie Aar, men 
den kommer sjældent helt ind til Kysten og fryser kun undtagelsesvis sammen 
med Vinterisen. Dette skete Vinteren 1918, da Vestisen holdt sig ved Landet 
fra Januar til Marts Maaned. 
Sydligere viser den sig sjældent og holder sig her næsten altid ude til Søs. 
Vinterisen. Nogen større Uoverensstemmelse mellem Vinterislæggets Varig- 
hed og Udstrækning i Sukkertoppen og Holsteinsborg Distrikter kan ikke paa- 
vises. I samtlige Fjorde undtagen В. Strømfjord, Evighedsfjorden og S. Isortox 
begynder Islægget i Oktober og er fast i November-December. Stærke Storme : 
kan vel undertiden knække Isen undtagen i vel beskyttede Bugter og Fjorde, 
men den driver sjældent bort og fryser hurtigt sammen igen, indtil Sol og Strøm 
opløser den saa meget, at den — undertiden i April eller hyppigst i Maj Maaned 
— brydes helt og driver til Søs. 
I særlig haarde Vintre forsvinder Isen ofte først i Juni, saaledes i 1918, da 
enkelte Fjorde var tillagt indtil efter Midten af den paagældende Maaned. 
I S. Strømfjord er Strækningen fra Bunden til Kakortorssuak Fjældet tillagt 
mellem Oktober og Juni Maaned, men ud til Fjordmundingen lægger Isen sig 
først i Januar og forsvinder allerede i Marts eller April, hvorimod Løbene paa 
begge Sider af Simiutax altid holdes aabne af Strøm og Blæst. 
Det samme gælder den inderste Del af Evighedsfjorden, hvis mellemste Parti 
derimod er tillagt hver Vinter, medens Islæget i dens ydre Del er usikkert. Ende- 
lig holdes S. Isortok næsten altid aabent paa Grund af de hyppige østlige Storme, 
der Vinteren igennem raser i denne Fjord. 
Hvad angaar Farvandene udenfor Fjordene, er Islægget mellem S. en 
og Tuno (Hamborgsundet) altid usikkert, og hele Strekningen kun tillagt kort 
Tid ad Gangen. | 
