SUKKERTOPPEN DISTRIKT F 99 
Типо og Farvandet indenfor Hamborglandet og Manitsok Øen har regelmæs- 
sig Isleg hver Vinter, men kortere Tid end i selve Fjordene, i Reglen fra Decem- 
ber til April. I Tuno naar Islægget nordpaa til Agpamiut Øerne, og indenfor Manitsok 
plejer Iskanten at følge en Linie fra Kekertarssuak Øen i sydøstlig Retning til 
Ivigssuarték ud for 8. Isortok, saaledes at alt Nord for denne Linie er tilfrosset, 
hvorimod Isen mellem Øerne udenfor er usikker. Ganske det samme Forhold 
træftes 1 Farvandet indenfor Napassok Øerne, hvor der saa godt som altid er Is- 
læg, "medens dette er usikkert omkring Napassoks Øgruppe. 
Den aabne Kyststrækning Syd for denne er aldrig tillagt. Derimod lægger 
Isen sig tidlig og forsvinder sent, ofte først i Juni, indenfor Pisugfik Øerne. 
KYSTER FASTLAND. OG GER 
Som det senere vil blive omtalt under Afsnittet »Geologit, er Forholdene 
indenfor Distriktet saa forskelligartede og indbyrdes afvigende i geologisk og oro- 
grafisk Henseende, at man раа Grundlag heraf kan inddele dette i 3 Bælter, og 
da hvert af disse, ogsaa hvad angaar det rent ydre, Indskæringernes Form, Landets 
Bygning o. 1. har sit ejendommelige Særpræg, falder det naturligt, i den følgende 
Beskrivelse at benytte den samme Inddeling, der efter Bælternes Beliggenhed 
passende kan kaldes Nord-, Midter- og Syddistriktet. 
Norddistriktet omfatter det store samlede Landomraade, der som en 
Enklave ligger mellem S. Strømfjord og Indlandsisen, skilt fra den øvrige Del 
af Distriktet ved det mægtige Bræparti paa Nordsiden af Evighedsfjorden. Af 
praktiske Grunde medtages i den følgende Beskrivelse hele Strømfjordsgebetet, 
uagtet Egnen omkring Fjordmundingen, baade hvad Højdeforhold og Terræn 
angaar, nærmest maa henregnes til Midterdistriktet. _ 
Norddistriktets Beliggenhed i betydelig Afstand fra Havet præger baade 
dets Klima og Vegetation. Med Undtagelse af den vestligste Del omtrent til 
Sarfartök er Landet gennemgaaende lavt, hyppigt med kullede Toppe og jævne, 
langstrakte Skraaninger. Distriktet berøres kun af en enkelt Indskæring: 
Søndre Stromfjord (gr. Kangerdlugssuak 9: den store Fjord), hvis in- 
derste Del danner Grænse mellem Sukkertoppen og Holsteinsborg Distriktet, er 
ca. 175 km lang, 4—4,5 km bred med svage Bugtninger, næsten samme Bredde 
overalt og kun faa og ubetydelige Forgreninger. Fjorden, der gaar mod NØ, 
udmunder gennem to Løb, det snævre Amerdlånguak Nord, og Hovedløbet Syd for 
den høje Simiutak, og deler sig inderst i to Årme, en nordlig kort, helt opfyldt med 
Ler- og Gruspartikler og en sydlig, der er ca. 17 km lang, men hvoraf omtrent 
den inderste Trediedel særlig paa Nordsiden falder tør med Lavvande. 
Hele den ydre Del af Fjorden indtil en Afstand af ca. 80 km fra Mundingen 
er omgivet af delvis ganske nøgne Fjælde med spidse, forrevne Smaatoppe, men 
1* 
