100 SUKKERTOPPEN DISTRIKT 
medens den nordlige Fjældvæg danner en ubrudt Kæde med stejlt Affald, der 
næsten umuliggør Landing, er Sydsiden spaltet af Kløfter, hvori der udmunder op 
imod en halv Snes Gletschere fra den bag det smalle Kystland liggende Isblink. 
Gletscherne har foran sig ophobet store Endemoræner, af hvilke den største ud 
for Serminguak Bræen, der flyder gennem en bred Dal, rager ud i Fjorden som 
en mægtig Pynt og rimeligvis har aflejret store Grusmasser paa Fjordbunden, 
der efter Grønlændernes Paastand skal kunne ses i hele Fjordens Bredde fra Her 
det ovenover. 
Indenfor Itivnek, hvor Overgangen til Itivdlek Fjorden i Holsteinsborg 
Distrikt næppe er mer end ca. 8 km og meget jævn, er Fjordbredderne lavere og 
stærkt afslebne af Isen særlig paa Nordsiden, der er meget fattig paa Plantevækst. 
Stærkt iøjnefaldende er de mægtige Elvaflejringer, ofte med Terrasseform, 
der findes i alle Indskæringerne ved Kügssuak, Sarfartok og Angujartorfik paa 
Fjordens Sydside, samt 1 Bunden af de to Fjordarme. 
Paa alle disse Steder udmunder store Vandløb, hvoraf Ydre Kügssuak og 
Sarfartok Elvens sydlige Arm kommer fra Bræpartiet ved Evighedsfjorden, 
Elvene i Bunden af de to Fjordarme fra Indlandsisen. Af disse sidste er den, der 
udmunder i Fjordarmen Syd for Näkajänguaxs stejle fremspringende Pynt, langt 
den største. Den hedder Indre Kügssuak og gennemstrommer en aldeles horisontal 
Slette, hvori den har skaaret sig et dybt, meget bredt, men grundet Leje, hvorfor 
den trods sin Vandrigdom ikke er sejlbar. Af andre større Elve afvander Angu- 
jartorfik Elven, der er omgivet af store Terrasser, en betydelig Sø Syd for I. Küg- 
ssuak, medens Sarfartox Elvens nordlige Forgrening kommer fra Smaasoer i Lan- 
dets Indre. Trods de store Leraflejringer og det uklare Lervand i Sarfartok søger 
Laksene dog i store Mængder herind. 
Den nordlige Del af Landet har talrige store Søer og lave Fjælde mr frodigt : 
Gront, der dækker de jævnt udlobende Skraaninger, saa at disse minder fjærnt 
om store jyske Hedebakker. Paa Fjordens Nordside findes enkelte Søer, der 
ikke har Afløb, og en enkelt af disse, Tarajornitsok, som Følge deraf salt Vand. 
Mellem Fjordens Kingua og Indlandsisen, nær den lille Sø Angmalortok, 
findes en Slette, der gaar under Navnet »Nordboernes Sommerplads«, hvor Grund- 
stenene af en stor Bygning fra Nordbotiden indtil for faa Aar siden var synlig, 
men Stedet er nu dækket af Flyvesand, som i denne Egn danner smaa Klitter. 
Traditionen beretter ogsaa om en Runesten, som nu skal være styrtet ned og 
knust. 
Egnen er rig paa Rener og besøges hvert Aar af mange Indfødte, som for Rens- 
jagtens Skyld bærer Konebaade og Kajakker til de nærmeste Søer. Den sydlige 
Del af Landet er ret ukendt, men skal være højere med ringere Plantevækst og 
stenet. 
Langs Indlandsisens Rand danner Søer og Elve delvis Skel mellem Isen og 
Landet, paa andre Steder grænser dette umiddelbart til Isranden, der snart skyder 
sig frem ud over den nærmeste Landstrimmel, snart trækker sig tilbage. Isranden 
er for Tiden let bestigelig, da den flere Steder skraaner jævnt ned mod det isfri 
