102 SUKKERTOPPEN DISTRIKT 
Ved en lille Indskæring paa Sydsiden, Sangmissok, hvis Sider er næsten fuld- 
stændig dækket af Is, bøjer Fjorden bueformet mod Nordøst, optager her flere 
Gletschere, deriblandt Tapo (9: Danseren, fordi den ustandseligt aflejrer Smaastyk- 
ker af Kalvis), og deles sluttelig i to Arme, Kingua avangnardlek og Kingua ku- 
jatdlek (9: den nordlige og sydlige Fjordbund), med Breer, der afgiver betydelige 
Ismasser fra den egentlige Indlandsis. Alle de øvrige Bræer og Gletschere kommer 
fra det før omtalte fremskudte Bræparti paa begge Sider af Fjorden og deler ved 
deres Udløb i denne Kystfjældene i en Mængde Halvnunatakker. Enkelte af Fjor- 
dens ca. 25 Bræer og Gletschere er Hængebræer, hvis Ismasser afsmelter paa Fjæl- 
siderne eller styrter ned ad disse; nogle faa afsmelter i de foran Bræranden opho- 
bede Moræner, medens Resten naar helt ned til Fjorden som oftest med Brud- 
flade mod denne. Foruden Hovedbræerne afgiver dog kun enkelte af de sidste 
Kalvis i Vandet, idet adskillige aflaster Isen i de foran Bræranden ophobede Af- 
_ lejringer. 
Fjordens Kyster er ganske bratte uden Forland, særlig ee Tâterât, 
og store Strækninger er helt blottet for Plantevækst. Kun i den ydre Del af Fjor- 
den findes enkelte Havne, saaledes ved Igdlut paa Nordsiden ner Sermitsiax, 
men længere inde er Landing kun mulig faa Steder, deriblandt paa Plateauet 
mellem de to Fjordarme. Fjorden anses for еп af de smukkeste 1 Grønland, men 
farlig at berejse paa Grund af Isen, de stejle Kyster og de talrige producerende 
Bræer. Paa dens Nordside lidt indenfor Mundingen ligger Bopladsen Timerdlit. 
Kangerdluarssuk (nærmere betegnet Agpamiuts Kangerdluårssuk) umid- 
delbart Syd for Evighedsfjorden er en lille, smuk Fjord omgivet af høje Fjælde, 
som særlig paa Nordsiden er spaltet af Dalstrøg, der fører over til Evighedsfjorden. 
Yderst paa Pynten mellem denne og Kangerdluarssuk forbinder det snævre 
grundede Sund, Ikerasårssuk, Sandhullet, de to Fjorde. | 
Kangerdluarssuk Fjorden (Ikamiuts Kangerdluarssuk) skærer sig i nord- 
lig Retning ca. 17 km ind i Landet ved den østlige Ende af Tuno. Ligesom i den 
foregaaende Fjord er de stejle Kystfjælde spaltet af Tværdale, hvorigennem man 
skimter et forrevent Landskab, der paa Østsiden af Fjorden har talrige Glet- 
schere, men ingen af disse naar Fjorden, hvis Vand er krystalklart og meget 
fiskerigt. Den inderste Del af een er stærkt grundet og falder i en Længde af 
3 km tørt ved Lavvande. 
Sermilinguak Fjorden (9: med den lille Isblink) er ca. 14 km lang og 
са. 1 km bred. Den skærer sig i østnordøstlig Retning ind i Landet umiddelbart 
Syd for den forannævnte Fjord og er omgivet af nøgne, bratte Fjælde, der paa Syd- 
siden er dækket af Gletschere, som i fantastiske Former glider ned gennem for- 
revne Kløfter. I Bunden udmunder en lille Bræ, der har samme Bredde som 
Fjorden, men hvis sydlige Del er død, med ophobede Moræneaflejringer foran. 
Baade paa Syd- men navnlig paa Nordsiden findes Fuglefjælde, hvor Alke og navn- 
lig Tateratter yngler i Titusindvis. Udenfor Fjordmundingen ligger Bopladsen 
Ikamiut, og yderst paa Halvøen Syd for Fjorden, mellem denne og Sermilik, det 
stærkt fremtrædende, karakteristiske Kistefjæld. 
