SUKKERTOPPEN DISTRIKT > 105 
lavere Terren med mere afrundede Former og enkelte Toppe, saaledes det ca. 
1310 m høje Nukagpiak paa Sydsiden af $. Isortok og Finnefjældet mellem Al4- 
ngua og Kangia (ca. 1125 m), ragende betydeligt op over Omgivelserne. 
Sydligere, navnlig i Kystegnene, senker Landet sig yderligere, og omkring 
Niaküngunak træffes et kuperet, smaakuplet Terren med Smaafjælde, der ofte 
ikke er hojere end Bakkerne i et jysk Landskab. 
Mangelen paa Gletschere fremhæver yderligere den betydelige Forskel, der | 
er mellem det sydlige og midterste Distrikt. Enkelte af Syddistriktets Fjorde er 
desuden stærkt forgrenet med talrige Øer, ligesom alle med Undtagelse af 8. 
Isortok har klart Vand, hvilket. staar i Forbindelse med Mangelen paa Breelve,. 
og de er gennemgaaende mere fiskerige end Midterdistriktets. . 
Distriktet har følgende Indskæringer: 
S. Isortok Fjorden (9: den uklare) er ca. 44 km lang og ca.2,5 km bred, 
med et noget buet Løb i Retning NNØ. | 
Nordsiden ег ganske lav med store Aflejringer og ret frodig Plantevækst, 
medens Sydsiden er bar og har et betydeligt Fjæld, Nukagpiak (Ungkarlen), paa 
hvis bratte nøgne Fjældvæg en Mængde Alke og Tateratter yngler. 
Inderst deler Fjorden sig i to korte og grunde Årme. I den sydligste udmunder 
Elven Isuitsok (о: den mindre mudrede) omgivet af mægtige, udstrakte Terrasser, 
i den nordlige en vandrig, til Dels sejlbar Elv, som gennemstrømmer den ejen- 
dommelige Majorkak (9: det man stiger op ad), en kloftlignende ca. 61 km lang 
Dal, der strækker sig helt op til Indlandsisen; Elvens Aflejringer har fyldt Dal- 
bunden med en aldeles jævn Sand- og Lerslette uden mindste Vegetation. 
Paa Nordsiden af Ма]откок findes en Israndssø, der efterhaanden fyldes ved 
Tilløb fra Bræen, indtil Vandmassernes Pres bliver saa stærkt, at de kan sprænge 
Isen, der skiller Søen fra Fjorden. En saadan Udtømning finder Sted hvert 5.—6. 
Aar og sker med en saadan Kraft, at Lerudskylningerne farver Vandet i Miles © 
Omkreds. I Fjorden findes mange Laks. Umiddelbart Syd for Isortox ligger 
Alångua Fjorden (c: Skyggesiden, nemlig af det høje Finnefjæld, der 
fylder en Del af Terrænet mellem denne og den følgende Fjord), Syd for den 
lave Kangårssuk Pynt. Fjordens væsentligste Særkende er dens store Bredde og 
de mange store, til Dels helt flade Øer, der fylder den. 
Fra Fjordmundingen kommer man omkring Pynten Inugarfik (Mordstedet) 
til Sundet Ikerasak, der i østlig Retning fører til den følgende Fjord. 
Kangia (9: Indlandet), som har højere Omgivelser end den foregaaende og 
er ca. 20 km lang fra Mundingen af Amitsuarssuk til Bunden, ca. 28 km bred. 
Finnefjældet paa Nord- og de ret høje Bjærge paa Sydsiden af Fjorden har 
- store Forvitrings- og Spalteaflejringer og stejlt Fald mod denne. Baade i Bun- 
den og i Indskæringen Kokut paa Fjordens Sydside udmunder Lakseelve. I Fjor- 
den er et godt Havkatte- og Torskefiskeri om Efteraaret, og Vandet er paa denne 
Tid fyldt med utrolige Mængder af Gopler, hvilket forklarer, at Nordhvalen i 
gamle Dage søgte herind. 
Til Inugarfik knytter sig Fortællingen om Grønlænderen, der under et eller 
