120 SUKKERTOPPEN DISTRIKT 
bygget en af Hyttens Sidevægge, saa at der kun er Adgang til Hytten fra 
en Side. 
Disse Bygninger er 2m brede, 3m dybe og 1,5 m høje. Briksen fylder næ- 
sten hele det indvendige Rum. 
Hustomter og forladte Bopladser. 
Distriktet har i Tidens Løb haft en meget tæt Bebyggelse, og man træffer 
flere Hustomter og gamle nedlagte Bopladser end vistnok andetsteds i Lands- 
delen. Dette gælder navnlig Strækningen mellem Tuno og Umånat, hvor talrige 
Sydlændinge tidligere indfandt sig for at drive Handel med Hvalfangerne, der 
aarlig anløb disse Egne for at tiltuske sig Spæk og Skind fra de Indfødte. I de 
talrige Hedningegrave i denne Egn fandtes oprindelig meget Gravgods, især Per- 
ler og Vaaben, men Gravene har i lang Tid været Genstand for en systematisk 
Plyndring og er nu alle tømte. 
Paa flere gamle Bopladser er der Rester af de ældste Hustyper, saaledes ved 
Umånat, Utorkait indenfor Kangâmiut, og ved Kavdlunâtsiait 1 Tuno samt flere 
Steder sydligere i Distriktet. Adskillige andre Levninger i Kangåmiuts Omegn, 
ejendommelige Stensætninger og Grundmure af Huse af ikke eskimoisk Oprindelse 
tyder paa, at ogsaa Nordboerne har besøgt og maaske beboet disse vildtrige Egne. 
De sparsomst bebyggede Egne er Strækningerne mellem Nordgrænsen og Umånat, 
" Tuno, Strækningen Vest om Hamborgland og Manitsok samt Fastlandskysten 
Syd for Exaluk indenfor Terkarnat. Endelig har Fjordene undtågen Evigheds- 
fjordens ydre Del en ret sparsom Bebyggelse. Udenfor de her nævnte Egne finder 
man Hustomter og gamle Bopladser næsten overalt, men det vilde føre for vidt 
at gøre Rede for dem alle, og man skal derfor indskrænke sig til at nævne Stederne 
for den allertætteste Bebyggelse. Disse ere: Egnene indenfor Kangåmiut, Fast- : 
landskysten paa begge Sider af Agpamiut med foranliggende Ger, Ingik paa 
Hamborglandets nordøstlige Pynt og Kyststrækningen Syd herfor, adskillige af 
Øerne Øst for Manitsox, Umånak (talrige Ruiner) og Fastlandet indenfor, Arkipe- 
laget Vest for Ikerasårssuk, Napassok Øerne og Fastlandskysten indenfor, Øerne 
i Mundingen af Angmagssivik, og endelig havde Pisugfik Øerne paa Egedes Tid 
en stor Boplads, som han besøgte, og hvor en dansk Kateket senere virkede. 
GRØNLANDSKE ERHVERV. PRODUKTIONEN 
De i Distriktet forekommende Hovederhverv er Sæl- og Hvidfiskefangst, 
Jagt paa Rensdyr og Søfugle samt Fiskeri. Som Bierhverv drives Rævefangst 
og Rypejagt. 
Oprindelig var Sødyrfangsten vistnok her som alle Vegne det bærende Er- 
hverv, det der gav størst Udbytte og skaffede Befolkningen alt, hvad den behø- 
vede til Livets Ophold, medens Fiskeri, Fuglefangst, Rensjagt, Ægindsamling 
о. 1. i hvert Fald delvis var betinget af Trangen til Afveksling i den ensformige 
Kost af Sælkød og Spæk. 
