SUKKERTOPPEN DISTRIKT | 127 
11905—09 gav Trafikken 223 Tdr. aarlig, men sank i 1914—19 ned til 114 Tdr., 
hvoraf са. 89 °/o er røde Laks. 
Torskefiskeriet. Kabliauen kommer periodevis til Kysten og har tidligere 
været Genstand for et indbringende Fiskeri; 1 1872—76 indhandledes saaledes 
са. 22500 kg aarligt. I Øjeblikket findes den udelukkende i Bunden af Angmag- 
ssivik Fjorden, hvor den fiskes af Befolkningen ved Atangmik. Indhandlingen 
beløb sig i 1917—19 til gennemsnitlig 25 800 kg, hvoraf en Del er tilvirket til 
Klipfisk. 
Helleflynderfiskeriet. Helleflynderne fiskedes tidligere ret jævnlig 
i Juli—September Maaned, men har aldrig haft større Betydning for Befolk- 
ningen som Helhed. : 
I 1910—11 iværksatte den driftige danske Udstedsbestyrer L. NIELSEN et 
Forsøg med Langlinefiskeri 1 Farvandet Nord for Kangåmiut og fik efterhaanden 
en Del af Befolkningen interesseret herfor. Karakteristisk nek er det kun de fat- 
tige Erhververe, der beskæftiger sig med Fiskeriet, medens Storfangerne, som ejer 
Konebaade, gaar paa Rensjagt i Fisketiden, som varer fra midt i Juli til ind i 
September. Fiskeriet drives paa samme Maade som ved Holsteinsborg fra 
Ungörsivik, Simiutax, Nigavfik eller Umånårssugssuak ved Hjælp af en ved Kangå- 
miut stationeret Motorbaad. Udbyttet beløber sig til omtrent 120 Tdr. aarlig. 
Et lignende Fiskeri iværksattes i 1918 fra Kolonistedet under Ledelse af en 
udsendt Dansk, men kun et Par Mand kunde bevæges til at deltage i Fiskeriet, 
uagtet Styrelsen overlader Deltagere i Fiskerierne Baade og Langliner med Til- 
behør for billig Pris mod Afbetaling. Med Hensyn til Udbyttet af Bierhvervene, 
sammenholdt med de gamle Erhverv, henvises til Side 134. 
DEN GRØNLANDSKE BEFOLKNING 
Til Held for Indvaanerne fandt de Danske ved deres Ankomst til Landet 
ikke Distriktet i Besiddelse af Rigdomskilder, som fristede dem til Anlæg af Sta- 
tioner med europæisk Besætning, saaledes som Tilfældet var med Holsteinsborg 
og adskillige af Nordkolonierne, hvor Hvalfangsten demoraliserede Befolknin- 
gen og bragte denne bort fra det nationale Erhverv. Og Distriktet forskaanedes 
ligeledes for at huse to rivaliserende Kirkesamfund, der sydligere viste sig saa 
skæbnesvanger for den indfødte Befolkning, idet Herrnhuterne foretrak Vejen 
sydefter og overlod Distriktet til den danske Mission alene. 
Disse Omstændigheder medførte bl. a., at Distriktet undgik en større Inva- 
sion af europæisk, stadig skiftende Mandskab. Den danske Indflydelse gjorde sig 
derfor mindre gældende, og da Betjentene kun havde rent handelsmæssig Tilknyt- 
ning til Befolkningen, blev denne forskaanet for den Elendighed og deraf følgende 
Nedgang, der spores i enkelte af Landsdelens øvrige Distrikter, navnlig ved 
Godthaab. 
Folkemængden. Disse for Distriktets Indvaanere gunstige Forhold havde 
vel først og fremmest Betydning for den økonomiske Udvikling, men indvirkede 
