136 SUKKERTOPPEN DISTRIKT 
I 1919 var følgende Funktionærer under Handelen tjenstgørende i Distriktet: 
1 Kolonibestyrer, 1 Assistent og 1 Udstedsbestyrer, alle Danske samt 1 Medhjæl- 
per og 19 Underbetjente, alle Indfødte. Disse sidste havde følgende Lønninger: 
1 Mand 884 Kr., 2 Mand fra 700—800 Kr., 4 Mand 600—700 Kr., 1 Mand 500 
—600 Kr., 1 Mand 400—500 Kr., 5 Mand 300—400 Kr., 6 Mand 200—300 Kr. 
Endvidere 1 Læge og 1 Sygeplejerske (Danske), samt 4 Jordemødre (Indfødte), 
der havde følgende Lønninger: 144 Kr., 144 Kr., 120 Kr., 120 Kr., og 96 Kr. 
Under Kirkevæsenet var ansat: 1 præsteviet Overkateket, 15 Kateketer 
og Læsere, deraf 1 pensioneret, alle Indfødte. Af disse sidste oppebar: 1 Mand 
mellem 500 og 600 Kr., 1 Mand 400 og 500 Kr., 1 Mand 300—400 Kr., 2 Mand 
200—300 Kr., 6 Mand 100—200 Kr. og 4 Mand mindre end 100 Kr. aarlig. 
De enkelte Befolkningsklasser adskiller sig ikke i nogen væsentlig Grad 
fra Grønlænderne i Holsteinsborg Distrikt, hvad Levevis og det daglige Ar- 
bejde angaar, ud over den Forskel, der er en Følge af de lidt forskelligartede Er- 
hverv i de respektive Distrikter. 
Ved Sukkertoppen lever ligesom ved næsten alle Kolonierne en Del Mand- 
folk, der i deres Ungdom har forsømt det grønlandske Erhverv og søgt at skabe 
sig en — altid usikker og kummerlig — Levevej ved tilfældigt Arbejde hos de 
Danske eller som Lejede ved Kolonien. De gaar under det betegnende Navn 
»Kolonidriverter« og fører en ussel Tilværelse, som i mange Tilfælde er selvfor- 
skyldt, men lige saa ofte har sin Grund i, at deres Opdragelse i Erhvervet er for- 
sømt, enten af Faderen eller, for de faderløses Vedkommende, af Kommuneraadet. 
Ved Udstederne og særlig paa de Pladser, hvor Fangsten drives i det aabne 
Hav, er Ungdommen gennemgaaende langt mere vaagen og modtager en grun- 
digere Undervisning 1 Anvendelsen af Kajakken. Betegnende er det ogsaa, at 
man kun undtagelsesvis finder typiske »Driverter« her, men vel Folk, der klarer 
sig mindre godt, fordi de ikke egner sig til den vanskelige Kajakfangst. 
FANGST OG FANGSTMETODER 
FANGSTDELING 
Jagt og Fiskeri drives paa tilsvarende Maade som i Holsteinsborg Distrikt, 
og Fangstmetoden er tilnærmelsesvis ens i begge Distrikter. 
Aandehulfangst anvendes dog ikke i den sydlige Del af Distriktet og 
kun undtagelsesvis ved de nordlige Pladser. 
Isgarnfangst, der er paabegyndt i de senere Aar, har kun nogen Betyd- 
ning ved Napassok og kendes enten slet ikke ved de øvrige Bopladser, eller drives 
kun af ganske enkelte Fangere. 
Spærregarnfangsten er derimod af stor Vigtighed og drives, dels om 
Efteraaret efter Atak, dels om Vinteren efter Hvidfisk, naar disse Sødyr flokkevis 
trækker mellem Øerne. Fangsten kan dog kun finde Sted paa dertil egnede Steder, 
hvor Sundene ikke er bredere, end at man kan spærre alle Adgange til det Bas- 
sin, der er udset til Fangstplads, med Garn, der maa naa helt ned til Bunden. 
