156 SUKKERTOPPEN DISTRIKT 
gere, der havde opgivet Erhvervet, Drenge og Folk, som af Ligegyldighed eller 
paa Grund af Legemsfejl aldrig havde lært Kajakroning, manglede Kajak. 
Ifølge Fangelisterne blev der i 1917 erhvervet: 19 Hvidfisk, 68 Niser, 520 
store og 211 smaa Sæler, 5 Ræve og 148 Rensdyr, Handelens Stængegarnfangst 
ikke iberegnet. Gennemsnitsfangsten var 781 Sæler aarlig eller 19 pr. Fanger, naar 
den sædvanlige Beregning lægges til Grund, og Garnfangsten ikke medregnes, 
mod 1080 Sæler i 1875 eller 27 pr. Fanger. 
Indhandlingen i Sukkertoppen Kommune, Bopladserne Ikamiut, Ka- 
ngerdluarssuk og Kekertarmiut iberegnet, beløb sig i 1918 til 133 Tdr. Spæk, 121 
Tdr. Lever, 55 Tdr. Laks, 66 Ræveskind, 39 Rensskind, 7,5 kg Dun, 356 kg 
Fjer, 191 Ederfugleskindstæpper og 21 Hvidfiskeskind, alt til en Værdi af ca. 
5600 Kr. Fordelt paa den Del af Befolkningen, der ikke direkte har deres Un- 
derhold af Handelen eller Kirkevæsenet, bliver Gennemsnitsindtegten heraf 
c. 11 Kr. pr. Individ, men hertil maa lægges Fortjenesten, der kommer en stor 
Del af Befolkningen til gode, som Lejede, ved Salg af Forfriskninger eller paa 
anden Maade, hvorved Indtægten stiger til c. 20 Kr. 
Udhandlingen ved Kolonistedet beløb sig i 1918 til 28275 Kr. 
Kommunekassen havde i 1918 en samlet Indtægt af 980 Kr., hvoraf 
Indhandlingsafgiften androg de 739 Kr. Udgifterne beløb sig til.1000 Kr., nemlig: 
Understøttelser 200 Kr., Fattighjælp 56 Kr., Repartition 582 Kr. og andre Ud- 
gifter 162 Kr. Beholdningen den 31. Marts 1918 udgjorde 766 Kr. Fangerne anses 
gennemgaaende ikke for at være særlig gode Kajakroere, dog angives 20 af dem 
at kunne rejse sig efter Kæntring. 
Ved Stedet findes: 2 Konebaade, 26 Træbaade, de fleste Umiaussat, 23 danske 
og 6 grønlandske Telte, 55 Rifler, 27 Isgarn og 11 Stængegarn. 
Erhvervsturnus. Januar—Marts. Sødyrfangsten bestaar udelukkende af 
Netsider og Atak, der tages paa Vinterfangstpladsen, som ligger mellem Øen 
Imilik og Kistefjældet indenfor Manitsok Øen; men er Farvandet SV. for Kolo- 
nien isfrit, gaar de dristigste Fangere til Søs efter Sæler. De mindre øvede skyder 
mest Lomvier og Ederfugle mellem Øerne, og er det smaat med Sæler, driver 
alle Fuglejagt eller lidt Fiskeri til Husbehov. Mange Erhververe søger ud til 
Såtuatsiak for at faa Part i Handelens Stængegarnfangst af Hvidfisk, der har 
stor Betydning for Befolkningens Ernæring i den sløje Vintertid. | 
I Marts kommer der flere Netsider, men Atakerne begynder at forsvinde, 
og Lomvierne at trække bort. Hajfiskeri — naar der er Islæg. 
April. Største Delen af Fangerne rejser til Øen Igdluligssuak paa Ka 
fangst og bliver her til midt i Maj. Ederfuglene flokkes, og Lomvierne forsvinder 
helt, dels nordpaa, dels ind til Fuglefjældene i Fjordene, men Fuglejagten drives 
næsten ikke. 
Maj. Klapmydsefangsten vedvarer, samtidig tages lidt Ne de paa Træk 
ud fra Fjordene, og i Slutningen af Maaneden kommer Ataken. Ugssuk ses nu 
aldrig, tidligere faldt dog 3—4 Stk. aarlig ved Stedet. 
