SUKKERTOPPEN DISTRIKT IT 
Kangämiut (8.143), efter de toppede Bjerge Norden for samme (Umänarssuit) kaldet 
Sukkertoppen. Anlæggelsen overdroges 1755 den virksomme og dygtige Pionér 
ÅNDERS OLSEN (Julianehaab-Fiskenæsset-Igaliko), om hvem der i Distriktet endnu 
findes Minder i Navnene Anders Olsens Sund (Tunnua) og А. Olsens Varde paa Øen 
Inugsulik, hvor Giesecke endnu 1808 saa Rester af hans 1765 opførte Vinterhus. 
Han blev den første Købmand ved den ny Koloni og rejste Vaaningshuset »paa et 
sært ubehageligt Sted i Hældningen af en Klippe, hvor ingen Udsigt er, med mindre 
man gaar uden om paa Klippen«. Gl. Sukkertoppen, som han med Afbrydelser 
bestyrede i en Aarrække, blev i sin første Udviklingstid stærkt præget af denne 
mærkelige Mand og i gejstlig Henseende ikke mindre af den for sine »skønne Gaver 
og Aandens Drift, til at tale Guds Ord« meget berømmede BERTHEL LAERSEN, ор- 
rindelig et Vajsenhusbarn, fra 1739 opdraget ved Godthaab til Kateket og be- 
skikket 1757 som saadan ved Sukkertoppen, blev paa Grund af Missionskollegiets 
store Tilfredshed med hans Gerning 1764 ordineret til Missionær (+ 1782); efter 
Sagnet blev han (palasinguak 9: den lille Præst) dræbt ved Hekseri af en Grøn- 
lænderinde. Hans endnu blomstrende Efterslægt tæller flere af Landet fortjente 
Mænd: Sønnen FREDERIK BERTHELSEN (1 1828), en Tid Missionær for hele Syd- 
grønland, hans Sønnesønnesøn, Overkateket i Godthaab Rasmus STORM Josva 
BERTHEL BERTHELSEN (1 1901), Oversætter og Forfatter, og dennes Søn Lars 
JENS ERNEK JOHAN BERTHELSEN (11889), ord. Overkateket i Umånak. Den første 
døbte ved Kolonien var A. Olsens Datter (1756); 1759 døbtes 11 Børn og voksne, 
1766: 25, 1768: 33, 1771: 42 — 1 Tiden 1757—75 ialt 280. I 1781 flyttedes Kolo- 
nien herfra til Manitsox. 
Narssarmiut (5. 147) var, som mange grønlandske Hustomter paa Øen af dette 
Navn viser, fordum stærkt beboet og nævnes af Dalager som det sydligste af de Ste- 
der (nordefter: Nipisat, Amerdlok, Isortok, Rifkol og Norden for Jakobshavn), hvor 
Hollænderne opslog deres »Krambod« og Grønlænderne strømmede sammen eller 
oppebiede deres Ankomst om Foraaret for at handle med dem. H. Egede besøgte 
Stedet i Marts 1724, da han her fandt en forladt, næsten ubeskadiget hollandsk 
Galliot, fuld af Proviant og Handelsvarer. Den Gang boede her 60—70 Familier, 
hvorfor ogsaa Guvernør Paars i sit 1730 opsatte Kolonisationsprojekt foreslog at 
sætte en Loge ved Stedet. Giesecke nævner den som Vinterboplads. I en Indberetning 
fra 1802 fremhæver Inspektøren, som en Sjældenhed, at 4 Fangere herfra i 1797 
leverede 85 Baller Sælspæk. Rink angiver 1855 Folketallet her til 42, hvoraf de 
"32 boede i ét Hus. 
I Evighedsfjorden (5. 101), hvilket Navn allerede forekommer hos Giesecke, 
boede den saakaldte Profet НаАвдкок (1 1798) og hans Kone Profetinden Maria 
MAGDALENA (f 1802). Hun foregav at have Samtaler med de døde, der aaben- 
barede hende, at Gud kastede sin Vrede paa dem, der modsagde hende, og i Åaret 
1789 samlede Ægteparret en, Skare Tilhængere om sig fra Sukkertoppen, hvorfra 
alle Grønlændere, kristne og hedenske, undtagen én Familie, flyttede til dem, 
endog enkelte fra Godthaab og Holsteinsborg. Missionæren ved Sukkertoppen, 
der indberettede hjem, at Profetinden havde ladet to Kvinder dræbe som Hekse, 
