SUKKERTOPPEN DISTRIKT 1575 
Bestyrere (til 1782 ved Kangåmiut): А. Olsen 1755—63; Н. Storm 1763—67; 
A. Olsen 1767—73; J. Г. Smidt 1773—83; (J. P. Hammer kst. 1783—84); J. С. т. 
K. Lund 1784—87; N. L. Lunde 1787—88; F. C. Kragstedt 1788—89; M. Falck 
1789—91; С. Mathiesen 1791—94; (С. Е. Kahrs */s—1°,9 1794); N. D. Muus 1794 
—95; J. L. Hilcker 1795—99; M. H. Mørch 1799—1804; W. M. Olrik 1804—13; 
С. H. Wolff 1813—24; (I. Arøe kst. 1815—16); С. Е. Ernst 1824—25; Р. J. Kall 
1825—26; H. Biilmann 1826—49; (Е. У. Arntz kst. 1835—36; J. P. Engholm 
1836—37); H. Bistrup 1849—54; F. W. Arntz 1854—57; H. Bistrup 1857—59; 
J. G. Kursch 1859—67; О. Е. У. Nielsen 1867—68; N. P. Svanberg 1868—70; 
H. F. A. Hansen 1870—73; (H. N. C. Lassen kst. 1873—74); C. E. O. Lytzen 
1874—80; L. Е. Mathiesen 188085; (Е. А. А. С. У. G. T. Lassen kst. 1882 —83); 
J. Mathiesen 1885; (Р. J. Petersen kst. 1885—87); В. Müller 1887—90; L. H. С. 
Bistrup 1890—1911; (0. Р. С. Kock 1900—01); О. Hastrup 1911—12; J. С. С. 
Baumann 1912—16; С. 8. Langskov 1916—20; N. CHEMNITZ 1920—. 
Præster (til 1782 ved Kangåmiut): В. Laersen (Kateket 1757 —64) 1764—82; 
N. Hveyssel 1784—92. Ordin. Overkateket (under Holsteinsborg) Е. К. Е. 
Petersen 1902—. 
Leger: С. М. Norman-Hansen kst. 1908—09; С. Е. Petersen 1909—12; 
С. Andersen 1913—17; A. Møller kst. 1917—18; Н. М. Borchersen 1918—. 
Ikamiut (S. 157) var paa Egedes Tid stærkt beboet, men ved 1775 øde og be- 
søgtes da kun som Fangststed om Vinteren af de døbte fra Sukkertoppen. Giesecke 
betegner Ikamiut som Vinterboplads. Rink angiver T allet paa Beboerne af den til 
Udsted ophøjede Plads til 52. 
Umänak, den grønne Ø paa søndre Side af S. Isortok (8. 107), viser ved sine 
talrige Hustomter af ejendommelig Form, nærmest som en Retorte (Medd. о. Gr. L.) 
om stærk gammel Bebyggelse, ligesom der her findes Ruiner vistnok fra den Tid, 
da Hvalfangerne ifølge stedlige Sagn havde Station paa Sydsiden af Øen, og de 
indfødte gik til dem for at faa den bortkastede так. Til Øen knytter sig for- 
"skellige Sagn, bl. а. om den stærke Sydlænding Kanginguak, der bosatte sig her. 
Umånak nævnes først i Paars’ førnævnte Kolonisationsplan, idet han ogsaa her 
vilde anlægge en Loge. Р. О. Walløe, der 1748 gæstede Øen, beretter, at dens 
Beboere gjaldt for at være Mordere, som ikke alene øvede Drab paa deres Lands- 
mænd, men ogsaa sigtedes for at have overfaldet og dræbt Mandskabet paa et 
nogle Aar før her forlist Biskayerskib. Han fandt hos dem en Del af den forliste 
Besætnings Klæder, Kister, spanske Mønter og Louisdorer. Fra dette Skibbrud 
har antagelig den nærliggende Spaniol Ø, der 1817 benævnes Spanior Øen, faaet 
sit Navn. Walløe betegner dem iøvrigt som de skikkeligste af alle Grønlændere. 
Vitterligt var de dog skyldige i et 1738 begaaet Drab paa en Landsmand, hvem 
de ansaa for Heksemester, hvorfor Missionæren i Godthaab lod dem paagribe, 
tampe og krumslutte. Endnu Cranz omtaler, at Umånakerne var berygtet i hele 
Landet. 
