GODTHAAB DISTRIKT 181 
Mængde Øer og Skær, der i et bredere eller smallere Bælte strækker sig fra Di- 
striktsgrænsen ved Upernivik sydpaa langs Kysten til den store Øgruppe Kit- 
sigsut (Koek Øerne) foran Godthaab Fjordens Munding. 
Paa denne Strækning har Fastlandet følgende Indskæringer: 
Sarfatsiait lidt Syd for Distriktsgrænsen har i Bunden en Lakseelv, men 
Fjorden er ret ubetydelig med lave Omgivelser. 
Natsilik Fjorden (5: den med Fjordsæler) ca. 10 km Syd for Sarfatsiait er 
ca. 14 km lang. Den afsætter midtvejs en stor Bredning og ender med et betyde- 
ligt Bassin, hvori der udmunder to lakserige Elve, af hvilke den sydligste, der 
hører til Distriktets vandrigeste, kommer fra de store Søer i Nordlandets Indre 
og udmunder gennem en snæver Kløft. Mellem det inderste Bassin og Bredningen 
samt mellem denne og Mundingen er Fjordløbet kun 30—40 m bredt med en ri- 
vende Strom. Са. 7,5 km Syd herfor ligger 
Kangialiartarfik Fjorden omgivet af lave Klipper, der paa Stødsiden 
er saa stærk afslebet af Isen, at de hæver sig op af Vandet som skraanende, alde- 
les jævne Ramper. Mundingen spærres af nogle Smaager, og Fjorden har to 
Årme, hvori der udmunder et Par Smaaelve, omgivet af store Aflejringer af Sand 
og Grus med talrige marine Skaller. 
Landets Indre danner en naturlig Fortsættelse af Sukkertoppen Syd- 
distrikt, med et smaakuplet, ofte helt fladt Terræn, der nærmest Kysten er saa 
godt som blottet for Moræneaflejringer, men meget stærk afslebet. Efterhaanden 
som man komnier sydligere, bliver Landet jævnere og gaar tilsidst over i en alde- 
les flad Slette, der udfylder hele Strækningen paa Nordsiden af Godthaab Fjor- 
den mellem Fjordmundingen og Ivisåt Fjældene indenfor Bunden af Kugssuks 
Fjordarm. I den vestlige Del af Sletten findes mægtige Skrænter af Ler langs 
Imartuninguak, hvor Lakseelven Sangujait udmunder, og ligeledes 1 Kakuk 
samt adskillige Steder langs Kysten længere inde paa Nordsiden af Godthaab 
Fjorden, afvekslende med Moræner af Sand og Grus. Disse Skrænter, der har 
en aldeles plan Overflade, bestaar af fintslemmet Ler 'og er utvivlsomt i sin 
Tid aflejret ved Bundfældning i Havet paa ganske samme Maade, som det sker 
den Dag i Dagi Ilulialik. Sletten, der er skilt fra Fjorden ved lave Kystfjælde, 
har en talløs Mængde mindre og større Søer, til Dels omgivet af et sumpet 
Terræn med mægtige Tuedannelser og vestligst store Leraflejringer, jævn frodig 
Plantevækst af Smaapil, Dværgbirk, Bøller, Lyng og en udbredt Vegetation 
af Busklichener. 
En bred Slette, Narssarssuak, med 35—40 m høje Smeltevandsaflejringer 
forbinder Kugssuks Fjordarm med Taserssuak Nord herfor; og skilt fra denne 
ved lave Randfjælde ligger en anden Slette mellem Indskeringen Ilulialik og 
den samme So, gennemstrommet af en stor vandrig Elv, Kûgssuak, der ved Ud- 
lobet i Fjordarmen danner et prægtigt Vandfald. Med Konebaad gaar Gronlæn- 
derne op gennem Elven til Taserssuak for at jage Rener paa det Øst herfor liggende 
Land, der regnes for det bedste Rensterræn i hele Fjordgebetet. Det bestaar 
af en temmelig gold Højslette paa 600—700 m's Højde, ret stærk kuperet 
