200 GODTHAAB DISTRIKT 
Dyrelivet paa Landjorden. Rensdyrene kan træffes i hele Distriktet und- 
tagen paa Øerne, men forekommer. talrigst i Norddistriktet, særlig paa Landet 
mellem Taserssuak og Isblinken samt paa Nunatarssuak og Nunatakken Akug- 
dlerssuak, som med Aars Mellemrum besøges af Rensjægere, naar Indlandsisen 
mellem dette Land og Nunatarssuak er passabel. Endelig er Bestanden betydelig 
indenfor og Syd for Ameragdla. 
Om Sommeren søger Dyrene op i Nærheden af Indlandsisen, om Vinteren 
holder de sig til Lavlandet og Sletterne, hvor saadanne findes. Dette maa dog 
ikke forstaas saaledes, at Kystlandet er helt blottet for Rener i Sommertiden, 
men de forekommer langt mindre talrige her end nærmere Indlandsisen. 
If. Fangelisterne er der i Femaaret 1913—17 gennemsnitlig skudt 808 Rens- 
dyr aarlig, deraf 80 i Syddistriktet, d. v. s. Syd for Sermilik, 728 i Norddistriktet, 
men disse Tal maa betragtes som Minimum, da man for nogle Smaapladsers 
Vedkommende savner Opgivelser af Jagtudbyttet for enkelte Age. Iøvrigt hen- 
vises til Afsnittet om Produktionen (Side 207). 
Reve. Godthaab regnes for et af de bedste Revedistrikter i Sydgrønland. 
Gennemsnitsproduktionen af Ræveskind var 1 Femaaret 1914—18 675 Skind aar- 
lig. Rævene forekommer talrigst i Godthaab- og Ameralikfjordens Omegn, 
og Indhandlingen er derfor størst ved Kornox, hvor Produktionen i 1915—18 
udgjorde gennemsnitlig 300 Ræveskind aarlig. : 
Af de leverede Skind er ca. 71 °/o blaa, 29 °/o hvide. (Jfr. iovrigt Afsnittet 
om Produktionen Side 207). 
Fugle. Da største Delen af Landets Indre nærmest Indlandsisen er et Højland 
med en Vegetation, der i Yppighed langt fra kan staa Maal med de frodige Stræk- 
ninger i deto Norddistrikter, er Fuglelivet fattigt udenfor Fjordgebeterne. I enkelte " 
Egne, saaledes i Bunden af Kapisigdlit, er Betingelserne vel gunstige, og Graa- 
anden forekommer ogsaa ynglende her, men i langt ringere Antal end tidligere, da 
Rensjægerne, som gennemstrejfer disse Strækninger, ikke under den Ro i Rugetiden. 
Blisgaasen forekommer saavidt vides ikke, eller i hvert Fald kun undta- 
gelsesvis, som ynglende i Godthaab Distrikt; dog hævder enkelte Fangere, at den 
yngler ved Isortuarssuk Syd for Ameragdlas Kingua. 
Ederfuglen yngler talrigst paa Satsigsut og Koek Øerne samt paa Stræk- 
ningen mellem »Tre Brødre« og Grædefjorden, men den er ligesom i Norddistrik- 
terne gaaet meget stærkt tilbage som rugende i Distriktet. Det samme gælder 
Ternen, hvis Æg for en Snes Aar siden falbodes de Danske 1 ret betydelig Mængde, 
medens de nu slet ikke sælges. Baade Ederfugle og Lomvier er Genstand for 
en vigtig Jagt om Vinteren langs hele Distriktets Kyst, og man kan vistnok regne, 
at der skydes henimod 15000 Ederfugle aarlig. 
I Distriktet forekommer en Del ret betydelige Fuglefjælde, hvor Maager, | 
navnlig Tateratter, ruger i et meget betydeligt Antal. Alken og navnlig Lomvien 
forekommer derimod langt mindre talrig om Sommeren end i de to nordligere 
Distrikter og ruger kun i ringe Mængde i Godthaab Distrikt. | 
