216 GODTHAAB DISTRIKT 
ningsantallet uhyggelig hurtigt, indtil det i 1899, umiddelbart før Brødremenig- 
hedens Missionærer forlod Landet, reduceres til 423 Personer, hvilket svarer til 
en Nedgang af 48 °/о fra Midten at forrige Aarhundrede og 30°/o siden dets Begyn- 
delse, uagtet kun ganske enkelte Personer har udskilt sig fra Herrnhuterne i den 
mellemliggende Tid. 
Til Sammenligning mellem Befolkningsantallets Stigning og Fald indenfor 
de to Kirkesamfund henvises til foranstaaende Tabel F, med Beregning over den 
aarlig positive eller negative Tilvækst pro mille af Befolkningen. 
Fødte og Døde. Af hosstaaende Oversigt herover, Tabel G, fremgaar, at 
den store Reduktion af Befolkningen efter 1850 saa godt som udelukkende skyl- 
Tabel G. Fødte og Døde under den danske og herrnhutiske 
Menighed. 
Dansk Menighed | Herrnhutisk Menighed 
Aarligt Aarligt 
I Aarene Absolutte Tal | Be Absolutte Tal Fodselss 
j Fodsels- | OVerskud Fodsets- | oVerskud 
Fodte | Døde | overskud pro mille] MANIERE overskud pro mille 
1783—88..... 48 | 145 | = 97 + 84 — — — — 
1817—20..... 38 13 25 6 105 89 16 1 
1825—59..... 426 | 296 130 ? 980 | 988 | + 3 0 
1860—69..... 156 | 196 | — 40 + 9 172 | 348 | +176 — 30 
1870—79..... 166 | 115 51 12 176 | 198 | = 22 + 4 
1880—89..... or AIG 41 9 154 | 212 | — 58 + 12 
1890—99..... NØD || allel 12 3 124 | 160 | — 36 + 9 
190009. 2... 392 | 262 130 13 
1910—18..... 381 | 269 112 li 
des Fødselsunderskud indenfor den herrnhutiske Befolkning, idet den danske 
Menighed efter 1816 kun viser Nedgang i Perioden 1860—69. 
Naar Fødselsunderskudet indenfor det andet Kirkesamfund har været saa 
betydeligt, at det i Perioden 1860—69 beløber sig til 30 Personer og i Tiden mellem 
1860 og 1899 til ca. 13 Individer pro mille aarlig, beror dette Forhold uden Tvivl 
paa de elendige Vilkaar, hvorunder Befolkningen levede, idet Herrnhutermissio- 
nærerne af Hensyn til Kirketugtens Udovelse holdt deres Menighed samlet paa 
enkelte store Missionsstationer, oprindelig ved Lichtenfels og Ny Herrnhut, i 
Stedet for at sprede Befolkningen paa gode Fangstpladser, hvad der saa at sige 
er en Grundbetingelse for eskimoisk Erhvervsliv. Frigivelsen af Provianthande- 
len ca. 1846 og Befolkningens Tilbøjelighed til at afhænde større Kvanta gron- 
landske Produkter, end den kunde undvære, har vistnok ogsaa bidraget til at 
forværre Forholdene i den efterfølgende Tid. 
Herrnhutermissionærernes dybtgaaende Indflydelse hvilede ikke paa noget 
Lovbud, men beroede udelukkende paa den aandelige Magt, de gennem den strænge 
