GODTHAAB DISTRIKT - 265: 
ved en aaben Plads, omgivet af Gronlænderhusene, der er anbragt op ad de jævne 
Fjældskraaninger. 
Lichtenfels er saavel i retslig som i gejstlig Henseende sidestillet med Fiske- 
næsset. 
Af offentlige Bygninger findes kun der før omtalte Missionsbolig (23 x 9,5 
m), hvori er indrettet Bolig med 3 Værelser og Køkken, hvilken Lejlighed dog 
ikke benyttes, samt en stor rummelig Kirkesal med Alter, Knæfald og Orgel og 
endelig et Skolelokale. 
Bopladsen har desuden 6 Grønlænderhuse, nemlig: 
Туре II: 2 Huse med Ovn, ТуреПТ: 2 Huse, det ene med Ovn, og Type IV: 
2 Huse, begge uden Ovn. 
Husene, der er meget usle, har stærk FNS SAR Husgang og DEEE 
Igalek. Et af dem desuden Udgang under Vinduet. 
Befolkningen, der udgor 45 Indvaanere og indtil 1900 horte til den herrn- 
hutiske Menighed, er vistnok af helt ublandet Race. 
Under Kirkevæsenet er ansat en uuddannet Kateket. 
9 Fangere og 2 Drenge havde Kajak, medens 2 Mand angaves i 1916 ikke 
at eje en saadan. 
Fangstudbyttet belob sig i 1917 til 18 Niser, 42 store, 90 smaa Sæler, 
14 Ræve og 11 Rensdyr. 
Gennemsnitsproduktionen af Sæler 1 1911—15 var 38 Sæler pr. Fanger 
mod 39 i 1876. | 
Fangerne skal være ret maadelige Kajakroere, og kun to formaar at rejse sig 
efter Kæntring. Der findes ingen kajaksvimle ved Stedet; 1 Kvinde er Enke 
efter en kajakomkommen Fanger. 
Erhververne ejede i 1917 2 Telte og 6 Rifler, men der fandtes intet Fartøj 
ved Bopladsen. 
Erhvervsturnus for Fiskenæsset og Lichtenfels. I de to første Maaneder af 
Aaret drives lidt Fangst af Atak og Netsider. De første tages 1 Fjordmundin- 
gen, i Ikerasårssuk eller i Kigutilik Fjorden, de sidste i Fjorden indenfor Stedet. 
Ederfugle forekommer i de senere Aar meget sparsomt, men af Lomvier fin- 
des mange, naar de ikke forjages af Tyndisen. Indenfor Logen er der et udmær- 
ket Fiskeri af Rødfisk, men de efterstræbes kun, naar Befolkningen ikke kan klare 
sig paa anden Maade. 
I Marts og April er Ernæringsforholdene ane idet Atak og Lomvier 
forsvinder helt, saa at Befolkningen maa klare sig med Kagssimassutfangst og 
Fiskeri, indtil Klapmydsen og senere Atakfangsten skaber bedre Eksistensbetin- 
gelser. Befolkningen flytter i Modsætning til, hvad der ellers er almindelig Skik 
overalt i Sydgrønland, ikke ud paa Fangstpladser, men bliver boende hjemme. 
Er der Storis i Juli og August, søger dog en Del Fangere ud til de yderste 
Øer for at jage Klapmyds, der følger Isen. Som Angmagssatpladser benyttes 
Naujait i den inderste Del af Fjorden og Angmagssivik bag Kexertarssuatsiak, 
fra hvilke Pladser der drives lidt Renjagt, men allerede midt i Juli har alle 
