274 GODTHAAB DISTRIKT 
sendte Skibe forliste det ene totalt i Strædet, medens det andet først saa sent 
naaede Kolonien, at Egede og hans Folk, truet af Proviantmangel, var Selvop- 
givelsen nær. Træt af Modgangen nedlagde Kompagniets Direktører deres Hverv 
i Foraaret 1727; en Undersøgelseskommission nedsattes til at prøve deres For- 
hold, og det følgende Aar overtog Staten selv det grønlandske Foretagende. 
Den travle Virksomhed og støtte Udholdenhed, hvormed Egede i disse Aar 
saa frejdigt havde trodset utallige Genvordigheder i selve Landet, maa vække 
den største Beundring. Født i en streng Natur, der saa meget minder om Grøn- 
lands, fra Dreng husvant til Søs, haardfør og med fjældvante Fødder fandt han 
sig hurtig hjemme i Landet, delende alt med den helstøbte, livsmodige Kvinde, 
der, skønt 13 Aar ældre end han, i stort som 1 smaat aldrig stod tilbage for ham, 
begge lige varme og stærke i Trosiver, lige tapre og snillerige i Livets Strid. Dette 
udkaarne Menneskepar, det første fremmede, der siden Nordbotidens Dage satte 
Bo her med sine Børn, skylder Danmark Landtagelsen af Grønland. 
Ved at lære sig de indfødtes Sprog og fremfor alt ved at stille sig paa lige 
Fod med dem, rejse med dem, bo hos dem og lade sine Børn færdes sammen med 
deres, vandt Egede langsomt, men sikkert Fodfæste i Landet. I de første Aar lærte 
han paa Baadrejser hele Godthaabsegnen at kende; foretagsom ogrørig forsøgte han 
selv de Erhvervsmuligheder, Distriktet frembød, gjorde Fiske- og Jagttogter, iværk- 
satte Garnfangst, Indsamling af Hø til Kreaturer, Bjergning af Drivtømmer og 
Undersøgelser efter Mineraler. I Aug. 1723 tiltraadte han sin første og største 
Rejse sydpaa med det Maal at finde Østerbygden ved at gaa gennem det paa 
Kortet paa 62° afsatte Sund (Frobishersund) ud til Østkysten. Togtet foretoges 
i 2 Chalupper med 10 Mand; dets videre Forløb vil findes omtalt ved Frederiks- 
haabs og Julianehaabs Distrikts Historie. Proviantmangel og Folkenes Frygt 
for Menneskeæderne omkring Kap Farvel tvang ham 15. Sept. til at vende om © 
nær Sydspidsen af Sermersök (Kangek), som han holdt for Kap Farvel, ved Na- 
nortalik. Paa denne Rejse fik Egede først af alle beskrevet Hovedlinierne i 
Sydvestkystens Konfiguration til о. 60°5’, opsøgt mange og beskrevet enkelte 
Nordboruiner (Kakortok), endvidere godtgjort, at den omtalte Gennemfart til 
Østkysten ikke fandtes, og endelig fik han indhentet værdifulde etnologiske 
Oplysninger om de indfødte. Hans senere Rejser førte nordpaa med det Maal at 
anlægge en Hvalfangerstation (Nipisat), nærmere omtalt ovfr. (S. 94). 
Det varede længe, inden Egede naaede Færdighed i det grønlandske Sprog; 
han havde at kæmpe mod Folkets Mistænksomhed og skulde vække en religiøs 
Følelse med helt nye Begreber, for hvilke der fattedes Ord i deres Sprog, inden 
han kunde bane Vej for Tilegnelsen af de egentlige Troslærdomme. At han foer 
haardt frem overfor de indfødte Vismænd (angdkut), der unægtelig misbrugte 
deres Magt over Befolkningen; at han ikke havde Forstaaelse for dens Over- 
leveringer, Skikke og Vedtægter; at han endog anvendte Trusler og Tvang mod. 
dem, der ikke vilde lystre, er tit nok bleven bebrejdet Egede, og paa disse Punkter 
var han ikke forud for sin Tid. Men alt dette opvejes dog af hans redelige Sinde- 
lag overfor Befolkningen, som; gav sig Udslag i mangfoldige Barmhjertigheds- 
