282 GODTHAAB DISTRIKT 
hvor han opsatte et Hus til magnetiske og astronomiske Observationer, hvortil 
Kongen gav 50 ВАШ. Disse Iagttagelser er 1 Uddrag meddelt i Videnskabernes - 
Selskabs Skrifter 1785 og 1788 og i hans Afhandling »Om, Nordlysets Indflydelse 
paa Magnetnaalens Declination, iagttaget ved Godthaab 1786—87« (smstds. 1787). 
Koek Øerne har sikkert faaet Navn af Hollænderne, der ligefra den første 
Tid gik i Land her for at skyde Fugle eller samle Æg og drive Tuskhandel med 
de indfødte. Navnet maa vistnok afledes af holl. koek, Kage, efter Øernes Form, 
ikke som ogsaa antaget, af det grønlandske kük, Elv, eller en Englænder Cook. 
Øerne var, som de meget talrige Hustomter viser, stærkt befolkede i den ældste 
Tid, Egede nævner Øerne i Foraaret 1722 og anslaar Befolkningen til henved 
300 Mennesker, andetsteds til 34—35 Familier, der her drev Sæl-, Helleflynder- 
og Ulkefangst og samlede Angmagssat, som de tørrede og sammen med Sel- 
spæk gemte under Sneen om Vinteren. Af Fugle, der om Vinteren holdt til paa 
Øerne, nævnes særlig Alken, som fik Lov at yngle uforstyrret, idet Øboerne strej- 
fede om hele Sommeren nord- og sydpaa eller op i Fjordene paa Rensjagt. Øerne 
var ogsaa bekendt for Mængden af Drivtømmer, der her opfiskedes af Grønlænderne. 
I Foraaret 1725 begyndte Egede at prædike paa Koek Øerne, og besøgte dem 
senere ofte og døbte her 1729—31, bl. a. paa Imerigsok. I Marts 1729 holdt han 
Mandtal paa Koek Øerne og Ravn Øerne, hvorefter der her tilsammen boede 48 
Familier med ialt 214 Individer. Koppeepidemien bortrev største Delen af Bebo- 
erne, og Egede lod fra de forladte Huse hente Brædder og Lægter til Kolonien. 
Koek Øerne var atter ved 1750 godt befolkede, da de måhriske Brødre drog 
dem, til Ny Herrnhut, hvorved, som, Thorhallesen udtaler, dette ypperlige Sted 
ødelagdes, idet Øerne nu kun besøgtes i Sommertiden, hvor Herrnhuterne skød 
Fuglene bort og ødelagde deres Yngel, saa at det indtil da rige Fugleliv udryd- 
dedes. 
Ravn Øerne, hvis Befolkning jævnligt kom til Kolonien, besøgtes af 
Egede først i Febr. 1729, da der her boede 15 Familier, som »med Velvillighed« 
lod deres Børn døbe. I Jan. 1730 underviste Miltzoug de derboende Grønlændere, 
og ud paa Efteraaret besøgte Egede dem atter, hvorefter den som Nationalkateket 
anvendte, døbte Grønlænder Frederik Christian læste med dem. 1730 døde mange 
dér af Brystsyge og Hoste. Under Koppeepidemien var Egede her senest i Okt. 
1733 og fandt Øerne næsten uddøde; en Del var flygtet sønderpaa, og Købmanden 
fra Godthaab hentede de sidste hjem til Kolonien. En af Forf. foretagen Udgrav- 
ning af den store Husruin paa Tuluartalik (den store Ravnø) i 1912 viste ved 
de her fundne Skeletters Stilling, at Folkene var døde i Huset. 1744 omtales »die 
Rabeninsel» af Herrnhuterne som beboet. 
Igdluerünerit (5. 183). Hans Egede landede, som det hedder i det grøn- 
landske Bergenskompagnis Beretning (af 16. Decbr. 1721) til Kong Frederik IV: 
»den 3. Juli 1721 om Natten Klokken 12 paa 64 Grader 7 Min. udi en, efter al 
Anseende temmelig god Vinterhavn ved en Ø, ungefær 2 Mile stor, som, ligger 
tvært ud for Baals Revier, omtrent 2 å 3 Mile fra faste Landet, hvilken Havn 
Præsten gav det Navn Haabets Havn«. Haabets © er tidligst af С. Pingel (Gron- 
