286 GODTHAAB DISTRIKT 
jagt og Laksefangst. Det følgende Efteraar besluttede han at oprette »en bestandig 
Boplads« her og sendte Folk derind for at bryde Sten til et Hus, men opgav dog 
Aaret efter Tanken, fordi Bugten frøs til om Vinteren og afskar ham fra Søen. 
Siden besøgte han dog oftere Præste Fjorden og sendte sine Folk herhen paa 
Laksefangst ved Elven. 
Thorhallesen ved at berette, at Egede havde i Sinde, her at ville anlægge 
den første Koloni af Hensyn til den gode Havn og lakserige Elv som og en fersk 
Sø, hvor hans Folk havde en lille Baad og med Jærn fangede indtil 3 Tdr. Laks 
ad Gangen. 
‚Egede regnede ikke Præste Fjorden som en Indskæring af Ameralik Fjorden, 
men som en særlig Fjord. I Aug. 1722 trængte han videre ind i Ameralik Fjorden 
»3 Mil Øst for Præste Fjorden«, hvor han fandt en smuk Plads med Buskads, Eller 
og Vier, sikkert Kasigiånguit. Ameralik Fjorden nævner han første Gang 1723 i 
April (»Ameralik 1. e. Lerfjord«), da han »sogte Spor efter de gamle norske Kristne,« 
her fandt han ogsaa Tomter af Nordbohuse og traf ved et andet Besøg i August Gron- 
lændere paa Angmagssat-Fangst. I Maj 1724 var han atter herinde for at saa Korn 
og vendte tilbage hertil i Aug. med sin Hustru og to Smaapiger, for »at forlyste 
sig nogle Dage, saasom det var det dejligste og smukkeste Sted i Egnen af Kolo- 
nien«. En Maaned senere sendte han Folk derind efter Kornet, der naaede at faa 
fuld Aks, dog uden Kerne. Senere var Egede ofte her for at undervise Grønlæn- 
derne, naar de var paa Sommertogter herinde, senest i Juni 1735, da han tog 
Afsked med dem. : 
Ad Ameralik Fjorden foretog Gronlands Guvernor C. E. Paars i Dagene 
1728 23. April—7. Maj den første af Evropæere forsøgte Ekspedition til Bestig- 
ning af Indlandsisen med det Maal, over denne at vandre til Østkysten (Oster- 
bygden). Ifølge den Paars medgivne, kgl. Instruktion skulde han i dette Ojemed 
benytte de med Skibet opsendte Heste, en Tanke, som Egede havde afvist som 
ganske »impraktikabel«. Grønlændere, der havde været oppe paa Isranden, skild- 
rede den for ham som gennemfuret af »forskrækkelige dybe Sprækker og Grøfter, 
hvorigennem rinder store Elve, som man ikke kan komme over, desforuden skal 
og Grøften ofte ovenpaa være skjult og tildækket af Sneen, saa de, som gaar et 
Stykke paa Fjeldet efter Renen, er ofte uforvarendes falden der ned igennem 
og bleven borte«. Naar en Koloni var bleven oprettet paa 60—61° var der, som 
Egede hævdede, den bedste Lejlighed, til Søs at faa Kundskab om Østerbygden; 
»til Lands, tror jeg, det aldrig sker« — slutter han. Ogsaa Paars var hurtig klar 
paa, at man ikke kunde anvende Heste til en Bestigning af Isranden, og ganske 
med Urette har Nordenskiöld og andre tillagt ham denne Beslutning, ja endog 
fremsat, at han vilde spænde Hestene til Kanoner, for med disse at sønderskyde 
Indlandsisen, hvorved hans Ekspedition blev stillet i et for Eftertiden latter- 
ligt Lys. Ledsaget af Løjtnant J. Reichardt, Assistent Jens Hiort og 5 menige. 
af Koloniens Mandskab roede Paars 10 Mile ind i Fjorden til Ameragdla, hvorfra 
han med to her teltende Grønlændere, forsynet med Proviant til 8 Dage, Bøsser 
og Ammunition, 1 to Dage til Fods naaede Umiviarssuk. Med Issporer under Fød- 
