292 GODTHAAB DISTRIKT 
haab; 1760 døbtes en hel Familie, men først efter den ansete Angakok IMENNEKS 
Omvendelse (1768), der gav Stødet til en, almindelig Vækkelse, tog Missionsvirk- 
somheden Fart. At Overassistent H. H. Raun, der efterfulgte Schade som, Be- 
styrer af Logen indtil Aarhundredets Udgang, sluttede sig nøje til Brødrene, 
fremmede yderligere deres Missionsvirksomhed. I Lichtenfels døde Familien 
Stachs Overhoved Rosine STACH f. Halbgebauer (f. 12. Marts 1691, d. 16. Juni 
1775) (зе S. 278) og hendes Svigersøn Missionær JOHAN Весн (f. 7. Juni 1706 i 
Kreuzendorf i Øvre Schlesien, d. 19. Marts 1777). Efter 1800 forekom sjældent 
Daab af Hedninge ved Lichtenfels, 1802 tilhørte alle Etablissementets Gron- 
leendere, 327 1 Tallet, Brodresamfundet, undtagen et Par Familier (27 Personer). 
1834 anfores Tallet af de til den tyske Mission horende dobte til 364. 
I Anledning af den store Epidemi 1782 blev Fangerne under Logen Fiske- 
næsset fordelte saaledes: Lichtenfels 5, Logen 3, Капоек, skraas for Logen 6, 
Igdlorssuit paa den østre Side af Logens © i Fjordens søndre Løb 6; Umiarmiut 1; 
Kangärssuk (2 Mile mod Syd) 3, Tikisox (51/, Mil mod Syd) 3 og Natserssuak, 
— alle Bopladser Sonden for Fiskefjorden — ialt 28 Fangere. Nord for Fjorden 
Inugsuk, af Thorhallesen betegnet som en nydelig Bugt 3 Mil fra Kangarssuk, 
hvor der stedse havde boet en Flok Gronlændere formedelst god Neering af Sæler og 
Fiskefangst — med 4 Bopladser: selve Inugsuk (angives 1809 at vere forladt), 
Agpat (af Giesecke betegnet som en Klippemur, Opholdssted for tallose Alke), 
Itarsormiut og Torssukatak samt Grædefjorden med 25 Fangere — ialt 53 Fan- 
gere, for Epidemien 64. I de seneste gode Fangstaar var her gennemsnitlig ialt 
indhandlet 871/, Fade Spek og 374 Sælskind. 
Garnfangsten ved Fiskenæsset, der ved Aar 1800 siges at være af nogen Be- 
tydning og som opretholdt »saa at sige Livet i Stedets Handek, der dog kun kunde 
trives, naar ikke Storisen i Isaar tilstoppede Løbet (hvilket i de fleste foregaaende | 
Aar havde været Tilfældet), gav endnu i Aarene 1845—50 et godt Udbytte, men 
gik derefter ind. Den afløstes af Kabliavfiskeriet, dels for at vinde Klipfisk til 
Hjemsending, dels Tørfisk til at sendes omkring til Kolonierne for at anvendes 
som saakaldet Sultekost. I Halvtredserne tilvirkedes af Handelen 20—30,000 
Stykker Kabliav aarlig. Rink fremhæver 1855 Pladsens livlige Udseende — Af- 
bildning 1 Carl Petersen, Den sidste Franklin Expedition, 1860, S. 33 — som dog 
kun dannede en sørgelig Kontrast til.den store Elendighed hos den egentlige, 
ved Lichtenfels boende Befolkning, for hvis Skyld det hele var anlagt, og paa 
hvis Arbejde det, efter en maadelig og kortsynet Beregning, var baseret. Han 
anfører det her i Værk satte Fiskeri som et slaaende Bevis paa, hvor hurtig og 
let Grønlænderne ved slige Foretagender bortledes fra deres selvstændige Sæl- 
fangst og forarmes, og betegner Distriktet som det i Landet, i hvilket Befolk- 
ningen stod lavest baade i Dygtighed og økonomisk Henseende, ja at de for en 
stor Del var sunkne saa dybt som muligt, uden ganske at kunne gaa til Grunde. 
1855 tilhørte af Distriktets 418 indfødte 330 Brødremenigheden, de øvrige var 
under Godthaabs danske Menighed. 1877 omtaler Rink Befolkningen som den 
usleste i Grønland og at den i Løbet af de nærmest foregaaende 30 Aar var sunket 
