302 FREDERIKSHAAB DISTRIKT 
fremspringende Pynt paa Sydsiden, Kaporfik, tillagt 1 December, Resten i Januar 
med tidligt Isbrud om Foraaret. 
Nerutussok har kun Islæg 1 Bredningen, Fjordmundingen er derimod 
altid aaben. 3 
Kvane Fjorden er i strænge Vintre helt tillagt ved Juletid, og man kan un- 
dertiden passere Isen mellem Kolonien og Kvane Øen i April, men sydøstlige 
Storme kan bryde Isen helt ind til Bunden og sætte den til Søs paa en hvilken 
som helst Tid af Vinteren. Nogen egentlig Grænse for fast Islæg findes derfor ikke. 
Sermilik har fast Isleg paa Strækningen mellem Bunden og Ivnarssuak, 
Pynten indenfor Мак, fra December Maaned, indtil Fjorden skyder ud i Juni— Juli. 
I Tasiussak og Neria Fjorden ligger Isen i Reglen fast fra Oktober til 
Maj, men den er usikker i de to følgende Fjorde, Kasigialik og navnlig 1 Ser- 
miligärssuk, undtagen i dennes sydligste Arm, der er tillagt hver Vinter. Det 
samme gælder Tigssaluk Fjordens indre Forgreninger, medens Törnärssuk 
holdes aabent af sydøstlige Storme, der blæser med Voldsomhed i dette Løb. 
Allerede i Oktober ег Ivistüt Fjorden tillagt paa Strækningen mellem 
Isblinken og Exaluits Nordpynt, Naik, hvorfra Isen lidt efter lidt — om end ikke 
hvert Aar — breder sig til Linien mellem Ikerasårssuk og Upernivik Næsset. 
Foran Ivigtüt forsvinder Isen i April, hyppigere for, end efter den 10.1 denne Maa- 
ned. Foraarsskibet, der indfinder sig omtrent paa dette Tidspunkt, maa gennem- 
snitlig hvert 3. Aar bryde sig Vej fra Ikerasärssuk til Ivigtüt. 
Den indre Del af Ika Fjorden fryser til i Oktober, den ydre ved Juletid, 
og Isen forsvinder henholdsvis i Maj og April. 
I Torssukåtak og foran Ika Fjordens Munding lægger Isen sig henholdsvis 
til Kekertasugssuk og Napassut, men kun kort Tid ad Gangen i den koldeste 
Vintertid og kun hvert 3. eller 4. Aar. : 
Langs Yderkysten er Havet kun tillagt i meget haarde Vintre, men kort 
Tid ad Gangen, og Iskanten naar sjældent udenfor Yderøerne. 
Af mere beskyttede Strækninger har Løbene mellem Øerne i Kolonistedets 
Nærhed og Farvandet indenfor Igaussak og Smaaøerne Syd herfor fast. Islæg 
næsten hver Vinter, hvorimod Strømmen til Stadighed holder den snævre Del af 
Løbet indenfor Anarnê aabent. 
Hele Kyststrækningen Syd herfor, er saa udsat for Dønning, at fast Islæg 
aldrig kan danne sig her. 
KYSTER, FASTLAND OG ØER 
Den Landskabstype, der er fremherskende i den nordlige Del af Frederiks- 
haab Distrikt, adskiller sig ikke i nogen væsentlig Grad fra. Hovedmassen af Kyst- 
egnene Nord herfor. Begge Steder er Fastlandet dækket af en karakteristisk 
Skærgaard af mer eller mindre spredte, lave og stærk isskurede, ret nøgne Klippe- 
øer, bag hvilke det høje Fastland hæver sig med et smalt, delvist lavt smaabakket 
Terræn langs Kysten. (Fig. 1.) 
