370 FREDERIKSHAAB DISTRIKT 
HISTORIE 
Tigssaluk Fjorden maa, som nævnt 8. 270, antages at være Østerbygdens 
Nordgrænse. Til Bjørn Jénssons Liste, der nævner Fjordene fra Nord til Syd: 
Bergthorsfjord, Steinfjord, Arnlaugsfjord, Torvaldsfjord og Dyrefjord maa anta- 
gelig svare Tigssaluk-, Arfagfik-, Arsuk-, Ika- og Когпок Fjordene (зе Indl. В. 142), 
i hvilket Omraade der hidtil er fundet 18 Ruingrupper; ved Tigssaluk Boplads 
og i Fjorden af samme Navn 4 Gaardtomter; i Kuånit Fjorden Rester af еп 
Gaard; i Arfagfik 2 Ruingrupper; 1 Arsuk Fjord: Rudera af Gaarde paa Øst- 
siden i en lille Vig Øst for Taylors Havn (Utorkarmiut), Nord for Kryolitbrud- 
det (ved Grønnedal) og ved Lakseelven (Exaluit); paa Vestsiden af Ellerslie 
Havn (Igdlorssuit) og ved Bugten Ivinguit samt 1 Exaluit Bugten ved Foden 
af Künait Fjældet og ved selve Udstedet Arsuk. I Ika Fjorden (hvortil der 
knytter sig Sagn om, at de sidste Nordboer, der var flygtede fra Arsuk Fjorden, 
af Eskimoerne blev forfulgt ud paa Isen, der brast sammen under dem), findes 
1 Bunden paa Nordsiden en Ruingruppe med 8 Hustomter. I Когпок Fjords 
Bund ses ved en Bre Ruiner af en stor Gaard; lengere ude paa Fjordens Vest- 
side ligeledes en stor Gaardtomt. Arnlaugsfjord omtales i Landnämsbogen som 
den Fjord, der først blev Bygd, og maa vel vere identisk med Arsuk Fjord, der 
frembyder særlig gunstige Betingelser for Bebyggelse (D. Bruun, Erik den Røde 
214 ff og Medd. о. Gr. LVI). 
Frederikshaab Distrikts Kystlinie var tidlig kendt af Hollænderne, paa 
hvis ældre Kort er anført Witteblink (Ysblink), Frederikshaabs Isblink, og 
M. Joris Bay (opkaldt efter Joris Carolus, den berømte hollandske Polarfarer), 
afsat paa 61°, uden Tvivl den В. 307 nævnte Bugt mellem Sondre Kangek og 
Sermersût Øen. Sermilik maa (ifølge H. Egede, P. О. Walløe og M. Stach) være - 
identisk med det paa hollandske Kort ved 62° n. B. afsatte Frobisherstræde, 
det sydligste af de to Stræder, der antoges at gennemskære Sydgrønland (se 
S. 274) og hvis fejlagtige Henlæggelse hertil væsentlig har bidraget til, at 
Østerbygden tænktes at ligge paa Østkysten. 
Paa sin sidste Opdagelsesrejse til Grønland tog Наш, 1612 Kending af Tin- 
dingen (Kingistorssuak), og hans Kvartermester John Gatonbe gav den Nav- 
net Kap Comfort (ang. Højde 61°33’) og Landet her — ydet venligste og bedste 
at se til 1 Gronland« — Land of Comfort 1 Modsætning til Davis’ Land of 
Desolation. 
Paa sin Undersøgelsesrejse 1723 kom EGEDE ind i Kvane Fjorden, hvor der alle- 
rede da var en Boplads, Kangilinek (S. 358); han naaede 14. Aug. Kuånit (Avigait), 
hvor der var en stor Samling Grønlændere i mer end 40 Baade, passerede Kap 
Comfort, gik gennem Tôrnârssuk Løbet og atter til Havs uden om Sånerut. Den 
17. Aug. kom han til et smalt Sund, hvor der stod 3 Grønlændere i Telt, de var 
»meget belevne og lystige«, og han tilføjer den interessante Bemærkning, at »her 
forandrede Folkenes Accent og Udtale sig«, hvilket vil sige, at »I-Dialekten« maa 
begynde her (K. Birket-Smith). Sundet er utvivlsomt Torssukåtak, som han atter 
