FREDERIKSHAAB DISTRIKT ON 
gik igennem paa Tilbagerejsen, da han 5. Sept. kom til »Torngarsuit« (og har 
det sit Navn af de mange Spøgelser, som de sige dér skal høres og ses«). Fra Ki- 
ngigtok Næsset satte han over til Anoritök, passerede 8. Sept. Pamiut og kom 
Dagen efter til Nunasarnek. 
Omtrent paa Hojden af Frederikshaab foreslog Egede 1731 at anlægge en 
Koloni, hvilken Tanke virkeliggjordes ti Aar senere. , 
Thorhallesen karakteriserer 1774 Distriktets Grønlændere som gode Hus- 
holdere, men bebrejder dem, at de i dette for Fangsten bekvemme Omraade 
efter den gamle Slendrian hobede sig sammen paa et Sted. De havde haft det 
Held at være under dygtige Missionærer, af hvilke særlig maa fremhæves O. Fa- 
BRICIUS (1768—73), fortjent af sine zoologiske, økonomiske, etnografiske og sprog- 
lige Arbejder om Grønland og Grønlænderne, og som den, der paany udflyttede 
de indfødte i Distriktet. 1774 virkede her 4 Nationalkateketer, og var da døbt 
350 Mennesker: 68 Mænd, 151 Kvinder, 63 Drenge og 68 Piger. Udskibningen, 
der aldrig har været betydelig, varierede 1787—1800 fra 44 til 314 Fade (se 
S. 327). 
Kolonien. 
For Missionslogen i Disko Bugt (Jakobshavn), der anlagdes 1741, og den efter 
Kronprinsen opkaldte Koloni Frederikshaab, hvortil Materialier opsendtes 1 
Juni 1742, fik JAKOB SEVERIN af den kongelige Kasse udbetalt 2000 Ва. Be- 
sejlingen var i de første Aar forfulgt af alle mulige Uheld. Skibet, der bragte de 
første Indvaanere hertil fra Godthaab, forulykkede totalt paa Tilbagerejsen til 
Jylland (Severins Plads ved Hals, kaldet Ny Grønland); det andet Skib, der over- 
førte Materiale til Bygningerne, maatte overvintre i Norge; først det 5. Даг havde 
man Held med, sig, men Aaret efter kunde Skibet, skønt tæt ud for Kolonien, 
paa Grund af Storm ikke naa ind, men maatte vende hjem, med Proviant og anden 
Forsyning. 1748 ansøgte Severin om Lov til at opgive Besejlingen, da den var 
for kostbar og risikabel. | 
De første Nybyggere var Købmanden fra Godthaab JacoB У. DER WIDA 
GEELMUYDEN, og Missionæren sammesteds, den nidkære, men strenge og mørke 
A. v. WESTEN SyLow, begge Nordmænd. Geelmuyden afløstes allerede 1743 
af Lars DALAGER, bekendt for sit ypperlige Skrift »Grønlandske Relationer«, 
forfattet her 1752, og sin Bestigning af Frederikshaabs Isblink. Islænderen Årni 
Magnusson; der 1754 opholdt sig ved Kolonien, giver et meget mørkt Billede 
af Livet her. De Danske kivedes og drak Brændevin, alle Vegne fra lød der Eder 
og Forbandelser; Købmanden, D. Wulff, der havde været Matros i Kinafart, »vid- 
ste ikke Besked med nogetsomhelst, uden med ugudeligt Levnet«. Endnu 1778 
omtaler Købmand A. Bruun Kolonien som »det ubehagelige Frederikshaab«. 
Det første her rejste Hus betegnes som usselt. I et Inventar fra 1750 nævnes Vaa- 
ningshuset af Egebindingsværk, 20 X 11 Al., med Mur af Tørv og Sten, indvendig 
beklædt med Panel. Det rummede 3 Værelser: Købmandens Dagligstue, et Fags, 
hvori han og Betjentene logerede, Missionærens Kammer »med Laas og Lukkelse, 
24* 
