JULIANEHAAB DISTRIKT 383 
haab Fjordens Indre, i N. Sermilik og Imartunek indenfor Kagssimiuts Skær- 
gaard, hvor man derfor kan træffe aabent Vand i den koldeste Vintertid. Isen 
lægger sig dog ofte hurtig igen. 
Tidspunktet for Vinterisens Dannelse er naturligvis afhængig af de lokale 
Forhold. I vel beskyttede Bugter og Sunde lægger den første Tyndis sig, under 
nogenlunde rolige Vejrforhold, tidligst i Oktober, men opnaar ikke større Fast- 
hed før hen i November eller December, og om Foraaret brydes den paa saa- 
danne Steder i Maj og kun undtagelsesvis senere. I usædvanlig strenge Vintre 
forsvinder Isen dog senere, og man har endog Eksempler paa, at saadanne Far- 
vande 1 Norddistriktet har været tillagt med tyk Is endnu omkring 1. Juli, men 
dette hører dog til Undtagelserne. Paa meré aabne Strækninger lægger Isen sig 
ofte betydelig senere og bryder lidt tidligere. Med Hensyn til Vinterisens Fore- 
komst i de forskellige Farvande skal anføres følgende: | 
Farvandene Nord for Julianehaab Bugten. Af de indre Farvande 1 Nunar- 
ssuit Gruppen er Itivdliatsiak Bugten, Igänap sarkâ med Tarajornitsok og 
de fleste af Indskæringerne i Nunarssuit tillagt fra Oktober til Slutningen af 
Maj eller de allerførste Dage i Juni. I Torssukätak og Ikerasagssuak danner det 
faste blivende Islæg sig først senere, i Reglen i November, og skærer op i Midten 
eller Slutningen af Maj, men ofte hengaar der nogen Tid, inden Isen driver bort 
fra Sundene, og det gamle julianehaabske Dogme, hvorefter »Torssukåtak ikke 
er aaben, før Isen paa Julianehaab Søen forsvinder«, hvilket sker mellem 1.—10. 
Juni, holder derfor i Almindelighed Stik. 
I Sermitsialik er Isen, der lægger sig fra Bræen ud til Sarkamiut, i Al- 
mindelighed fast i November, men forsvinder tidlig om Foraaret, og Fjorden er 
ikke tillagt hvert Aar. Løbene i Kagssimiuts Skærgaard er tilfrosset saa godt 
som hver Vinter i Tiden mellem November og Maj, og Maageløbene kan tidligst 
passeres de første Dage i sidstnævnte Maaned. 
Imartunek har Islæg paa samme Tid, men det brydes undertiden af stærke 
Føhnvinde. 
Bredefjord. Den ydre Del af Fjorden er kun undtagelsesvis tillagt, men 
længere inde, særlig paa Strækningen mellem Mundingen af Torssukåtak og Ser- 
milik, er der jævnlig Islæg. Det kommer og forsvinder dog flere Gange i Løbet 
af Vinteren og holder sig højst een Maaned ad Gangen. 
Løbene i Karmat Skærgaard er kun undtagelsesvis tillagt. Mundingen 
af Skovfjard har saa godt som aldrig Is, eller i hvert Fald kun kort Tid ad Gan- 
gen, og den bryder altid med Sø udefra. Indenfor Niakornak kan Fjorden i 
strænge Vintre lægge til, men i Almindelighed holder Isen sig kun til den nord- 
vestlige Del af Løbet, hvor den i Læ af Øerne kan blive saa fast, at Narssakerne 
1 Marts—April gaar over den til det aabne Vand Nord for Niakornak for at. 
skyde Sæler. 
Farvandene Øst for Julianehaab Bugten til Frederiksdal. N. Sermilik. 
Er der Kalvis i Farvandet begynder Tyndisen i Oktober, men Fjorden er 1 Alminde- 
lighed ikke passabel før Jul, undertiden endnu senere, da Drivisen føres frem og 
