JULIANEHAAB DISTRIKT 385 
man har kun een Gang i Mands Minde kunnet passere Isen mellem Sydprøven 
og de nærmeste Øer, Kekertarssuak, Ujaragtarfik og Tugtutuärssuk og andre. 
Af Опатфок Fjorden er kun den inderste Strækning mellem Fjordbunden 
og шиуак tillagt fra November til Maj. Isen naar sjældent ud til Unartok og 
kun i strenge Vintre til Tugtutuarssuk med Isgrænse ved Itivdlex. 
S. Sermilik og Kangikitsok har Islæg fra Slutningen af December, indtil 
dette smelter i Maj eller Juni. Grænsen for den faste Is, der saa godt som aldrig 
bryder i Løbet af Vinteren, ligger ved Bopladsen. Løbene i Fjordmundingen er 
derimod kun temporært tillagt, og Sermersök Sundet har kun nu og da Tyndis. 
Indenfor Nanortalik Øen — undtagen i Strømstedet — begynder Vinter- 
islæget i Slutningen af December og forsvinder i Slutningen af Marts eller under- 
tiden først 1 April. 
Tasermiut Fjorden. Grænsen for den faste Vinteris ligger mellem 
Arpatsivik og Nügärssuk, tæt ved Kågssuak. Indenfor denne Linie lægger Isen 
sig i Oktober og bryder i April eller Maj, medens Strækningen udenfor til den 
stærk fremspringende Pynt Nord for Itivdliatsiak kun ег tillagt fra Januar til 
Marts. En kraftig SØ. sætter dog undertiden denne Del af Isen til Søs, og i selve 
Fjordmundingen er der altid aabent Vand. 
Af de to Smaabugter, der ligger Syd for Tasermiut, har Ilüngua Vinteris 
i Tiden mellem Januar og April, den mere lukkede Tasiussarssuak fra No- 
vember til Maj. 
Den stærke Strøm i Løbene mellem Igdlukasik Øerne hindrer Isen i at lægge 
sig her, og kun de bredere Sunde, Tununguak og Nardlusök, henholdsvis 
paa Øst- og Vestsiden af Igdlukasik Øen, er tillagt fra November—December til 
April—Maj. 
Endelig legger der sig Vinteris i Bunden af Amitsuarssuk, men kun 3 a 
4 Vintermaaneder. 
Farvandene i den sydlige Del af Distriktet. I de derværende Sunde og 
Fjorde har Vinterisleget ringe Udbredelse, idet kun Kangikitsox 1 Ilua Fjor- 
den, Tasiussak, baade den i Tangnera og Nord for Pamiagdluk, samt Kanger- 
dluarssuk er tillagt hver Vinter. Den stærke Strom og de urolige Vejrforhold 
hindrer derimod Vinterisleg i alle de større Lob, der gennemskærer denne Del 
af Landet, undtagen naar der er Storis. Thi i saa Fald kan baade Torssukatak, 
Tangnera og andre, men navnlig Anordliuitsox Lobet fryse til, hvorimod Strom- 
men i de øvrige Fjorde er stærk nok til at hindre Islegets Dannelse. Dette gælder 
navnlig Utorkarmiut, Ikex, Ikerasak, Perusussok og Prins Christians Sund, 
særlig dettes østlige Del. 
KYSTER; FASTLANDFOG ØER 
Landet Nord for Julianehaab Bugten. Intetsteds i Sydgrønland træffer man 
en saa sønderdelt, indskaaren Kyststrækning og et saa omfattende Arkipelag 
som i Julianehaab Distrikt og navnlig da i den Del deraf, der ligger Nord for 
Dansk Grønland. II. | 25 
