400 JULIANEHAAB DISTRIKT 
Rovser, der skyder sig helt ud i Vandet. Fjorden, der ender med en dyb Gryde- 
dal, gør et skummelt Indtryk og er næsten gold, idet kun enkelte af Skrænterne 
paa Nordsiden dækkes af Grønt. I 300—500 m Højde findes et noget fladere Ter- 
ræn med vidtstrakte, svagt skraanende, vegetationsløse Grussletter, og bag disse 
øde Vidder hæver sig mod Syd de før omtalte Fjælde i Bunden af Kakortok Fjor- 
den og mod Øst den vældige, 1190 m høje Kitdlavåt med aldeles bratte Sider 
og en smal forreven Kam med spidse Toppe, adskilt ved stejldybe Slugter. Fra 
den smalle Tange mellem Kangerdluarssuk og Какогок Fjorden skyder 
Julianehaab Halvøen sig ud mod SV. Den har en firkantet Form med talrige 
Smaabugter paa Vest- og Sydsiden, hvis Kyster er ret stejle. Af Fjældene, der 
har blødt afrundede Former og ofte jævne Skraaninger, er Nordfjæld og Stor- 
fjæld begge 400 m og ligger henholdsvis Vest og Øst for den ca. 6 km lange Taser- 
ssuak, der afvandes af en kort, vandrig Elv, som løber gennem Kolonistedet. 
Øst for Kitdlavåt er Landet ca. 600 m højt og skal være ret jævnt paa hele Stræk- 
ningen til Nüluk, der skraaner stejlt ned imod Igaliko Tangen mellem Tunug- 
dliarfik og Igaliko Fjordens Bund. 
Tangen er ca. 4 km bred og har midtvejs en Højderyg, fra hvis øverste Kam 
Terrænet skraaner jævnt nedad, dels imod Tunugdliarfik, dels mod den store, 
græsbevoksede, men ikke særlig frodige, jævne Igaliko Slette langs Vestsiden 
af Julianehaab Fjordens indre Vig. À 
Igaliko, det gamle minderige Gardar, var den gronlandske Nordbokolonis 
gejstlige og verdslige Centrum. Her var Bispesædet og den til Embedet knyttede 
Domkirke, og her havde Kolonien, der var indrettet efter den gamle islandske 
Fristats Monster, sit Tingsted. Ved en lille Vig nedenfor Gronlænderhusene findes 
endnu svage Spor af Tingboderne, og rundt om paa Sletten Rester af Nordbo- 
bygninger, men Grønlænderne har dog efterhaanden forstyrret eller helt ødelagt 
de fleste af dem og anvendt Stenene til deres egne Huse. Kirken, der var bygget 
i Korsform og over 26 m lang, 11 m bred, er næsten helt borte, og kun den nord- 
lige Kirkegaardsmur er endnu delvis bevaret. De tiloversblevne Rester viser, 
at Murene har været opført af smukke, røde Sandstenskvadre, ofte saa mægtige 
af Omfang, at man gribes af Beundring over dette Kæmpeværk, Nordboerne 
her har formaaet at udrette (Fig. 4). 
Der hviler en egen Stemning over dette herlige Landskab med de pyntelige 
Gronlænderhuse og maleriske Ruiner, spredt ud over den grønne Slette, bag hvil- 
ken Vigen skærer sig ind langs Foden af de høje, fjærne Fjælde. Om Sommeren 
ser man Smaaflokke af Køer, dovent gumlende, drive hen over Sletten paa samme 
Maade, som det maa være sket for Aarhundreder siden. Uvilkaarlig søger Tan- 
ken tilbage til de Slægter, der i Kamp med en karrig Natur, levede og virkede 
her gennem 4—5 Aarhundreder, indtil de sidst levende, svigtet af egne Lands- 
mænd bukkede under for en i alle Henseender lavere staaende Race. : 
Landet Øst for Igaliko Fjordens indre Del har Toppe paa over 1200 m, men 
er iøvrigt ukendt. ' 
Agdluitsok Fjorden (9: den uden Aandehuller), den gamle Siglufjord, 
