402 JULIANEHAAB DISTRIKT 
Landet mellem Igaliko og Agdluitsok Fjorden med foranliggende 
Øer. Fastlandet har følgende Indskæringer, der alle gaar i østnordøstlig Retning: 
Зеш1зек, en ganske smal Fjord indenfor Kangerdluarssorujuk. Den ег. 
saa grundet, at den inderste Halvdel falder tør med Lavvande. 
Tasiussak, umiddelbart Syd for det ret høje Overbæringssted Itivdliat- 
siarssuk eller Ilivdliarssuk, er ca. 7 km lang. Mundingen er grundet, skær- 
fyldt og har ret lave Omgivelser. | 
Akugdlex, ca 5 km lang. Omtrent midtvejs bøjer Fjorden skarpt mod 
Nord og i den indre Vig har den jævne, frodige Kyster. 
Syd herfor ligger Bugterne Sarfartök og Tunugdlit, den sidste med Over- 
beringssted til Agdluitsor. 
I Akugdlex findes to Nordbogaarde, men Fjordene frembyder ingen Inter- 
esse. De sydligste har alle hoje Omgivelser med stejle Kyster, og Pynterne mel- 
lem dem har betydelige, blødt afrundede Fjælde. 
Fastlandet mellem Yderkysten og Indlandsisen er ret vekslende. Neer- 
mest denne sidste ligger til Dels ode Hojdedrag og Fjælde, hvorfra to Udlobere 
skyder sig ud i sydvestlig Retning. Den sydligste af disse har Fjældtoppe paa 
indtil 1600 m og ender længst ude med det høje Akuliaruserssuak, medens den 
nordligste er noget lavere med ca. 600 m høje Rygge. Mellem disse to Hojde- 
drag ligger en prægtig, smal Dal, omkranset af stejle Fjældtoppe og gennem- 
strommet af et mindre Vandlob, som udmunder ı den foran omtalte Amitsuar- 
ssuk So, paa hvis modsatte Side Dalen fortsættes i sydvestlig Retning’ind gennem 
Landet. Egnen Nord for de her skildrede Strækninger, Vest for en Linie mellem 
Kagssiarssuk og Bunden af Amitsuarssuk, er fyldt med lavere, bølgeformede 
Højsletter med mindre Fjældpartier, og i Dalene ligger en Mængde større og min- 
dre Søer med Afløb til Fjordene. Adskillige Steder findes frodigt Krat, og i flere — 
af disse Strog treffer man Rester af Nordbobebyggelse. 
Øerne. Yderkysten afsætter i sydvestlig Retning den langt fremskudte 
Särdlok Halvø, der er forbundet med det egentlige Fastland ved den smalle Itiv- 
dliarssuk Tange, hvorfra Halvøen breder sig betydeligt i sydvestlig Retning 
og afsætter yderst 2 Pynter, mod Vest det lave, spidst tilløbende Upernivik Næs 
med de uden for dette liggende Sårdlok Øer, mod Syd den bredere Kaersok 
Halvø med Bopladsen af samme Navn og 1 Forlængelse deraf en langstrakt Øgruppe 
med Umånårssuk Øen som Centrum. Begge Grupper danner hver for sig en lille 
typisk Skærgaard med lave, delvis stærkt kuperede Øer og omslutter i Forening 
med de indenfor liggende Pynter .en rummelig Bugt, hvori der ligger en større 
© med Umånarssuak Fjældets 360 m høje Top. 
Det af Baaderejsende almindeligt benyttede Sejllob bag om Ümänarssuax 
har ved Mundingen, Øst for Upernivik, to snævre Løb med rivende Strøm. 
Sårdlok Halvøen deler det af store Øer bestaaende Arkipelag, der ligger” 
indtil en Afstand af 20 km foran Fastlandskysten mellem Igaliko og Agdluitsox 
Fjorden, i to Grupper, nordligst den 18 km lange Akia, hvis Sydside er bety- 
delig højere end Nordsiden, og mellem denne Ø og Sårdlok Halvøen det afrundede, 
