JULIANEHAAB DISTRIKT 403 
lidet indskaarne, hoje Kangek med de foran liggende mindre Øer, Umänalik, 
250 т, og Ümänak, 210 m højt, sydligst en Del spredte, ret store Øer, deriblandt 
den høje Kekertarssuak i Mundingen af den brede Torssukåtak Bugt, der sydfra 
skærer sig ind mellem Sårdlok Halvøen og Fastlandet til Overbæringsstedet, 
hvis Nordside er stejl, hvorfor det nødigt benyttes. Bugtens Østside er begrænset 
af høje, stejle Forbjerge mellem Kystens talrige Indskæringer, medens Vest- 
siden er jævnere med lavt Forland. 
Øerne Syd herfor er stærkt afrundet med jævne Skraaninger, og adskillige 
smukt grønklædt. De har saaledes en ganske anden Form end de typiske Skær- 
gaardsøer, ligger langt mere spredte og falder i to Grupper, en ydre, hvor Øerne 
Nordlige Umänartüt, Sydlige Umänartüt, Inuarugdligkat med en hjælmlignende 
Top og Arnärkat ligger i Rækkefølge mellem Каегзок Øerne og Kekertarssuat- 
зак og en indre, bestaaende af en halv Snes Øer omkring Sydproven. Flere 
af de ydre Øer er Fangstpladser under Klapmydsetrækket. Farvandet mellem 
Akia og Kangek har to snævre Løb, Ikerasårssuk kujatdlek og avangnardlex. 
Herfra kan man gennem Tuno langs Akias østlige Pynt, Isua, komme til Juliane- 
haab Fjorden. Er de to Løb spærret af Storis, benytter Baaderejsende det snævre 
Stromsted, Niakornatsiaup ikerasä, der ligger indenfor Kangek og danner For- 
bindelsesled mellem Типо og Sundet Kangerdluarssorujuk, mellem Kangek og 
Sårdlok Halvøen. 
Unartok Fjorden (9: det varme Sted) skærer sig umiddelbart Syd for 
Agdluitsoxs Fjordmunding ind i Landet, kun skilt fra denne ved en smal Halvø 
med den yderst lave, smaakuperede og spidst tilløbende Pynt Akuliarusek, 
Afstanden til Fjordbunden er ca. 27 km. Indefter hæver Landet sig jævnt til 
betydelige Højder, deriblandt det karakteristiske Asatdlut med 3 ensformede 
Toppe. I den brede Fjordmunding ligger to ret store og lave Øer, yderst Tug- 
tutuårssuk med en Indsnævring paa Midten og Smaahumpler paa Nord og Syd- 
enden af Øen, og umiddelbart indenfor den smalle Unartok, med de bekendte 
varme Kilder, der hår givet Fjorden Navn. Lidt Nordøst for disse ligger Bopladsen 
Igpik og nær Nordspidsen af Tugtutuårssuk den tidligere Herrnhuter Missions- 
plads, Igdlorpait. Medens den ydre Del af Fjorden har jævnere Skraaninger, 
særlig paa Sydsiden, er det inderste, ganske snævre og stærkt krogede Løb om- 
givet af et højt, forrevet Alpeland med spidse Tinder og forneden.dækket af mæg- 
tige Fjældskred. Mellem Fjordbunden og den indenfor liggende.Dal er ophobet 
store Morænemasser, gennemstrømmet af rivende Elve. 
De varme Kilder ligger paa den nordvestlige Skraaning af den lave Tange, 
der forbinder Unartoks sydlige højere og en mindre Fjældknold paa den nordlige 
lavere Del med hinanden. 
De bestaar af en Del Smaapytter og 3 Bassiner, fra hvis Bund varmt Vand 
og Luftblærer langsomt bobler op. De er saaledes ganske ubetydelige, sammen- 
lignet med de store Kilder paa Island, og Tilførselen af Vand er saa ringe, at dette 
næppe afgiver nok til Dannelsen af en ubetydelig Bæk. Af de 3 Bassiner er det 
øverste 4 m bredt, ca. 6 cm dybt og delvis fyldt med Sten. Vandets Temperatur 
267 
