JULIANEHAAB DISTRIKT 407 
pakte Side er bleven staaende. Fjældene har næsten alle en glat Overflade, hyp- 
pigst med lodrette Vægge, og i Bunden af Dalene ses Fjældpartier af samme Form, 
og Bygning med mægtige Gletschere. Nærmere Taserssuak forsvinder Forlandet, 
idet Højfjældets Skraaninger naar helt ud til Fjord. 
Det samme gælder Kysterne langs Fjordens Nordside, hvor Sønderdelingen 
er meget betydelig, idet alle de højereliggende Partier, ligesom i S. Sermiliks 
ydre, østlige Del, er dækket med umaadelige Mængder af Forvitringsstoffer, 
op over hvilke Napassorssuaks høje, obeliskformede Top hæver sig i ensom 
Majestæt, synlig og let kendelig i betydelig Afstand. 
Inderst i Fjorden udmunder 2 Bræer, hvoraf den nordligste i selve Fjord- 
bunden fødes af den store Indlandsis, hvis Sydgrænse maa antages at ligge inden- 
for Fjordbunden, medens den sydligste kommer fra Højlandsisen, der dækker 
store Dele af Landet Syd for Tasermiut—Lindenow Fjord. 
Den nordlige Bræ har en 950 m lang, 26—34 m høj Brærand. Ca. 9 km 
indenfor denne har Isen en Højde af 1600 m, og falder herfra stejlt ned mod 
Fjorden. Kun det alleryderste Stykke har et svagt Fald. Bevægelsen midt i 
Bræen er fra 3,4 til 3,8 m i Døgnet, og da Fjorden foran Bræen er ret grundet 
med en Maksimumsdybde af 70 m, foregaar Kalvningen ved Nedstyrtning, men 
Bræen er lidet produktiv, og de Kalvisstykker, den med korte Mellemrum aflejrer, 
fortjener næppe Navn af Isfjælde. 
Den sydlige Bræ fødes af to, muligvis flere Grene og har i Modsætning 
til den nordligere jævnere Fald. I Følge sin Oprindelse og Størrelse maa den nær- 
mest betegnes som en, Gletscher, og kun en mindre Del af denne naar ud til Fjor- 
den, hvor den aflejrer lidt Kalvis, medens største Delen afsmelter i Fjæren. I 
Fjorden, Nordboernes Ketilsfjord, findes Ruiner af ca. 12 Nordbogaarde, og paa 
dens Sydside skal have ligget et Munkekloster. — 
Landet mellem В. Sermilik og Tasermiut. Kysten langs Sermersék 
Sundet er smaakuplet med enkelte fladere Strækninger, og mellem denne og Ind- 
landsisen finder man — i det Omfang Landet kendes — det typiske Alpeland med 
Højder paa op imod 1600 m. Karakteristisk for Omraadet mellem $. Sermilik 
og Tasermiut er det Forhold, at Forvitringen, særlig i den midterste Del af Par- 
tiet, er meget stærk, og at dette er spaltet af 3 Dalstrøg eller Sænkninger, der 
forbinder de 2 Fjorde med hinanden. Af disse Dalstrog har Itivdlerssuak sit 
Udgangspunkt i den lille Vig, som Sarkâ Løbet afsætter overfor Amitsox. Itiv- 
dlikasik-udgaar fra Kangikitsok og skyder sig Nord om Napassorssuak, og endelig 
forbinder det før omtalte Dalstrog, Itivdlerssuax, Knækket 1 S. Sermilik Fjorden 
med Tasermiut Fjordens Indre. 
Øerne. Umiddelbart foran Kysten ligger den ret store Nanortalik Ø paa 
Sydsiden af Sermersök Løbets Munding, skilt fra Fastlandet ved det snævre, 
krogede og grundede Ikerasårssuk. Paa Øens sydvestlige Side falder det 560 m 
hoje Forbjerg, Sigssarigsox, stejlt af mod Havet, men skraaner jævnt ned imod 
den nordlige Del af den iøvrigt ganske lave, flade og med talrige Flytteblokke 
dækkede Ø, paa hvis Sydside Anlæget Nanortalik er beliggende, dækket af 
